КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
23 квітня 2025 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/7747/2025
Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів  судової палати з розгляду цивільних справ головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),
суддів - Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.
при секретарі Гайдаєнко В. С.,
за участі відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Калачика Володимира Вікторовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг»,
на рішення Святошинського районного суду міста Києва у складі судді Єросової І. Ю.
від 25 грудня 2024 року
у цивільній справі № 759/4062/24 Святошинського районного суду міста Києва
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
22.02.2024 ТОВ «УМ Факторинг» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, у якому, посилаючись на правонаступництво на підставі договору факторингу, просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3612537 від 18.04.2023, укладеного між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна». Разом із позовом заявлено вимогу про витребування від ТОВ «Пейтек Україна» та АТ «Універсал банк» доказів.
Заперечуючи проти позову, відповідач вказував на те, що позивачем не долучено до позовної заяви доказів надання кредитних коштів. Також зазначав, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Проте, позивач станом на дату закриття провадження у справі № 910/10194/23 Господарського суду міста Києва (12.02.2024) про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 не скористався своїм правом на пред`явлення вимог до боржника, як конкурсній кредитор, а тому його вимоги вважаються погашеними та наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі адвокат Калачик В. В., який діє в інтересах ТОВ «УМ Факторинг», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати.
Вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що факт наявності заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «УМ Факторинг» був визнаний самим відповідачем у заяві від 29.03.2024, і яка міститься в матеріалах справи.
Також зазначає, що суд першої інстанції проігнорував подані позивачем клопотання й не вирішив питання витребування доказів, чим ухилився від своїх обов`язків щодо повного, всебічного та об`єктивного вирішення справи по суті.
Вказує, що в матеріалах справи наявні докази перерахування коштів на рахунок позичальника, доказом чого є лист № 20231123-101 від 23.11.2023 від ТОВ «ПЕЙТЕК Україна», який є надавачем послуг первісному кредитору, щодо перерахування коштів на рахунку позичальників.
Суд першої інстанції не надав належного правового аналізу та не дослідив ухвалу Господарського суду м. Києва про відкриття провадження по справі № 910/10194/23 від 21.08.2024 про визнання неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
Стверджує, що вимоги до ОСОБА_1 виникли у момент пред`явлення позову по даній справі, а саме 27.02.2024. Договір № 3612537 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.04.2023 був укладений, відповідно до п. 1.3. строком на 360 днів, тобто до 12.04.2024. Подання позову 27.02.2024 було обумовлене правом ТОВ «УМ Факторинг» вимагання погашення заборгованості термін якого ще не настав достроково, що передбачено п. 4.4. кредитного договору. З огляду на наведене, вважає, що ТОВ «УМ Факторинг» є поточним кредитором у розумінні ст. 1 КУзПБ щодо відповідача, оскільки вимоги позивача ньому пред`явлені вже після закриття провадження по справі про визнання неплатоспроможним ОСОБА_1 , й на нього не розповсюджуються вимоги та умови визначені Господарським судом м. Києва по справі № 910/10194/23.
За таких обставин, вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибних висновків стосовно статусу позивача у справі про визнання неплатоспроможним відповідача й ухвалив оскаржуване рішення виходячи з помилкових висновків. Суд не дослідив надані позивачем докази, які наявні в матеріалах справи в їх сукупності та не витребував доказів відповідно до клопотань позивача.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вважаючи її доводи безпідставними, а рішення залишити без змін, вважаючи його законним. Також просив відмовити у задоволенні клопотання ТОВ «УМ Факторинг» про витребування інформації у ТОВ «Пейтек Україна» та витребування документів у АТ «Універсал Банк».
У поданій відповіді на відзив адвокат Калачик В. В., який діє в інтересах ТОВ «УМ Факторинг», просив задовольнити вимоги позивача, викладені у апеляційній скарзі в повному обсязі. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечували проти задоволення апеляційної скарги. Представник ТОВ «УМ Факторинг» в судове засідання після перерви не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено, що 18.04.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 3612537 про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 20 000 грн 00 коп.
Згідно п.1.3. строк кредиту складає 360 днів.
Згідно п.1.4.1. стандартна процентна ставка становить 2.00% в день та застосовується в межах всього кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору.
Згідно п.2.1. договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту у випадку неможливості зарахування платежу на зазначену платіжну карту з будь-яких причин, які не залежать від Товариства.
Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3612537 від 18.04.2023 та паспорт споживчого кредиту підписано сторонами шляхом використання електронного підпису, водночас доказів перерахування відповідачу кредитних коштів матеріали справи не містять.
Також встановлено, що 10.11.2023 між ТОВ УМ «Факторинг» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 10112023 згідно з умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.11.2023 до договору факторингу № 10112023 від 10.11.2023 ТОВ УМ «Факторинг» отримало право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 3612537 від 18.04.2023.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «УМ Факторинг» не був позбавлений можливості заявити свої кредиторські вимоги у межах справи про банкрутство № 910/10194/23, утім, зважаючи на зміст ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі № 910/10194/23 ТОВ «УМ Факторинг», у визначеному КУзПБ порядку, із кредиторськими вимогами до ОСОБА_1 не звернулось. Зважаючи на приписи частини четвертої статті 90 КУзПБ, та зміст ухвали від 12.02.2024 у справі № 910/10194/23 господарського суду про погашення вимог конкурсних кредиторів, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором, й відповідно вимоги ТОВ «УМ Факторинг» на підставі договору факторингу,  вважаються погашеними.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 відкрито провадження у № 910/10194/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ). Уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ). Припинено нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ). Установлено, що строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) є таким, що настав з 21.08.2023.
Згідно Ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 по справі № 910/10194/23 суд ухвалив: 1. Провадження у справі № 910/10194/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) закрити. 2. Скасувати мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ). 3. Припинити процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ). 4. Припинити повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) арбітражного керуючого Дейнеки Миколи Івановича. 5. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.
Відповідно до змісту статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.
Згідно з частиною третьою статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.
Згідно з частинами шість, сім статті 119 КУзПБ з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.
Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не пізніше трьох днів з дня її постановлення надсилається боржнику до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, та інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, до місцевих судів загальної юрисдикції та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні, до органу державної прикордонної служби, державного органу з питань банкрутства, а також іншим учасникам справи та особам, які мають право взяти участь у такій справі.
Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (ч. 1ст. 113 КУзПБ).
Згідно з частиною першою статті 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до приписів частини четвертої статті 90 КУзПБ у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.
Встановивши, що позивач станом на дату закриття провадження відповідно до ухвали від 12.02.2024 у справі № 910/10194/23 Господарського суду міста Києва про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 не скористався своїм правом на пред`явлення вимог до боржника, як конкурсній кредитор, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, адже вимоги позивача ТОВ «УМ Факторинг»  на підставі договору факторингу за кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3612537 від 18.04.2023, укладеним між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна», є погашеними в силу вимог спеціального Закону, а саме ст. ст. 45, 90 КУзПБ з процедур банкрутства, що зазначено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 12.02.2024 у справі № 910/10194/23 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 . 
Апеляційна скарга за своїм змістом зводиться до повторення доводів заяви, й не містить посилань на обставин чи докази, які не були предметом дослідження судом першої й могли поставити під сумнів обґрунтованість його висновків.
Доводи апеляційної скарги про те, що вимоги позивача не є вимогами конкурсного  кредитора, адже позов подано після закриття провадження у справі про банкрутство, колегією суддів відхиляються, адже не ґрунтуються на положеннях спеціального закону, яким є Кодекс України з процедур банкрутства. Відповідно до змісту статті 1 цього Кодексу, конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство. При цьому, під вимогою розуміються грошові зобов`язання боржника, які виникли до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство. Зважаючи на те, що вимога позивача ґрунтується на договорі про надання кредиту, укладеному до відкриття провадження у справі про банкрутство, встановлений таким договором термін його повернення за обставин відкриття провадження у справі про банкрутство не маю правового значення, вимоги позивача є конкурсними, й за встановлених судом обставин - погашеними. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Отже оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Калачика Володимира Вікторовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений  05 травня 2025 року. 
 
Судді:                                                                                                                    Є. П. Євграфова
 
                                                                                                                               Т. О. Писана 
 
                                                                                                                               Д. Р. Гаращенко