ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 квітня 2025 року           справа №200/9088/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року (повне судове рішення складено 05 лютого 2025 року) у справі № 200/9088/24 (суддя в І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення № 262240012747 від 28.09.2024 щодо нездійснення перерахунку пенсії на підставі довідок про заробітну плату №1092 від 03.09.2021, № 12-05-410 від 06.09.2021, № 12-05-411 від 06.09.2021; 
- зобов`язати здійснити перерахунок пенсії на підставі довідок про заробітну плату №1092 від 03.09.2021, №12-05-410 від 06.09.2021, №12-05-411 від 06.09.2021, починаючи з 28.09.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним було представлено належні та достатні документи для прийняття відповідачем законного і обґрунтованого рішення про перерахунок пенсії за віком, та врахувати довідки про заробітну плату №1092 від 03.09.2021, №12-05-410 від 06.09.2021, №12-05-411 від 06.09.2021, а пенсійним органом безпідставно розрахунок заробітної плати зроблено без врахування довідок №1092 від 03.09.2021, №12-05-410 від 06.09.2021, №12-05-411 від 06.09.2021. Вважає, що рішення відповідача є незаконним та підлягає скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року  позов задоволено.
Визнано протиправним і скасувати рішення відповідача № 262240012747 від 28.09.2024 щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідок про заробітну плату №1092 від 03.09.2021, № 12-05-410 від 06.09.2021, № 12-05-411 від 06.09.2021.
Зобов`язано Управління здійснити позивачу перерахунок пенсії на підставі довідок про заробітну плату №1092 від 03.09.2021, №12-05-410 від 06.09.2021, №12-05-411 від 06.09.2021, починаючи з 28.09.2024.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що пенсію ОСОБА_1 призначено із заробітку за період з 01.07.2000 по 30.11.2023. Для обчислення пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні застосовано за 2018 - 2020 роки, коефіцієнт заробітної плати становить - 1.10142 та середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складає - 10043.64. Вважає, що розмір пенсії обчислено відповідно до вимог чинного законодавства. Посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України з заявою №21311 від 28.09.2024 про перерахунок пенсії «Зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000» з долученням довідок про заробітну плату № 1092 від 03.09.2021, видані архівним відділом днр «Торезантрацит» (установа, яка видала довідку знаходиться на тимчасово окупованій території) і довідки про заробітну плату № 12-05-410 та № 12-05-411 від 06.09.2021, видані філіалом «Шахтоуправління імені Лутугина» днр (установа, яка видала довідку знаходиться на тимчасово окупованій території). Зазначає, що звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області та прийнято рішення про відмову від 28.09.2024 №262240012747. Вважає, що довідки про заробітну плату підлягають перевірці, але в умовах введеного Указами Президента України від 24.02.2022 № 64/2002 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, АТ «Укрпошта» повністю припинила обмін посилками/листами з країною-агресором російською федерацією та з білоруссю, яка підтримала російську федерацію. Вважає, що оскільки суми заробітної плати, зазначені у довідках № 1092 від 03.09.2021, № 12-05-410 та № 12-05-411 від 06.09.2021 не підтверджено первинними документами, в Управління відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача з урахуванням зазначених довідок. 

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 06.08.1996.
Відповідно до розпорядження щодо призначення пенсії (дата розрахунку 21.03.2024) щодо позивача установлено, що ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на пільгових умовах (Список №1).
За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.09.2024 про перерахунок пенсії з додаванням до стажу та зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ГУ ПФУ прийняло оскаржуване рішення № 262240012747 від 28.09.2024 про відмову в перерахунку пенсії.
Указаним рішенням позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з доданням стажу та зміні періоду 60 місяців до 01.07.2000, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено, що відповідно до ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 орган, що призначає пенсію, має право проводити перевірку достовірності даних, зазначених в документах, які надані для призначення пенсії. Завірені в установленому порядку копії первинних документів, на підставі яких складена довідка не надані.
До суду надана копія трудової книжки НОМЕР_2 , в якій наявні записи №№ 1-2 щодо роботи позивача у період з 23.05.1988 по 05.07.1988 на посаді гірника очисного вибою підземного в Шахті ім. К.І. Кисельова ВО «Торезантрацит»; №№ 3-4 щодо роботи позивача у період з 19.12.1988 по 19.06.1989 на посаді підземного гірничого майстра дільниці ВТБ Шахті ім. К.І. Кисельова ВО «Торезантрацит»; №№ 5-6 щодо роботи позивача у період з 20.06.1989 по 26.06.1989 на посаді гірничого майстра підземного в Шахті ім. К.І. Кисельова ВО «Торезантрацит»; № 10-12 щодо роботи позивача у період з 27.08.1991 по 22.06.1995 на посадах: - підземного гірничого майстра дільниці ВТБ; - гірника очисного вибою підземного в Шахті ім. К.І. Кисельова ВО «Торезантрацит»; №№ 13-14 щодо роботи позивача у період з 26.06.1995 по 14.07.1997  на посаді гірника очисного вибою в Шахті ім. Л.І. Лутугіна об`єднання «Торезантрацит».
Позивач надав до суду копії довідок №№ 06/2 № 1092 (5 штук) від 03.09.2021, №№ 12-05-410 і 12-05-411 від 06.09.2021, які видані організаціями з непідконтрольної українській владі території Донецької області, про заробітну плату позивача, яка враховується для обчислення пенсії за періоди серпень 1987 року, з травня 1988 року по липень 1988 року, з грудня 1988 року по червень 1989 року, червень 1989 року, з серпня 1991 по червень 1995 року, з червня 1995 року по серпень 1996 року, з вересня 1996 року по травень 1997 року.
Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови в перерахунку пенсії.
Приписами ч. 1 ст. 40 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1) установлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми
Згідно з ч. 2 і ч. 3 ст. 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон1207-VII) передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Водночас, Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 02 жовтня 2018 року (справа № 569/14531/16-а) проаналізував положення статті 19 Конституції України, статей 3, 4, 9, 17, 18 Закону № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів», у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».
Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами (організаціями), що знаходяться на тимчасово не контрольованій владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.
Посилання ГУ ПФУ в Донецькій області на те, що не було долучено надано первинних документів, на підставі яких видано довідки про заробітну плату суд вважає таким, що не впливає на обов`язок органу Пенсійного фонду України врахувати ці довідки, оскільки особа (пенсіонер) не повинна подавати такі первинні документи.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                                   ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі № 200/9088/24 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 22 квітня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко
                                                                                          Е. Г. Казначеєв
                                                                                           І. Д. Компанієць