Справа № 309/302/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       20 травня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого - Джуги С.Д.
суддів - Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.
з участю секретаря судового засідання: Мочан М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рутковський Сергій Васильович, на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2025 року у складі судді Ороса Я.В., про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
в с т а н о в и в :

       У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
       Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 - залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рутковський Сергій Васильович, просить скасувати дану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про розгляд в суді справи із спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засідання представник апелянта Рутковський С.В. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилася. Про дату, час, місце розгляду належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута за їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні окружного суду м. Прага 10 вже перебуває справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому наявні підстави для застосування положень п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
       Колегія суддів не погоджується із даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
       Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
       Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
       Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
       Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
       Підстави для залишення позову без розгляду законодавцем визначено у статті 257 ЦПК України.
       Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення по суті спору у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.
       Відповідно до п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
       Приписи п.4 ч. 1 ст.257 ЦПК України направлені на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.
       Залишення позову без розгляду у цьому разі можливе лише за умови, що позов у справі, яка перебуває у провадженні цього чи іншого суду, є тотожним щодо позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
       Необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
       Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема, залишати позов без розгляду.
       Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
       Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.
       У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.
       У свою чергу, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15 (провадження № 14-58цс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).
       Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
       Отже, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за суб`єктним складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, такі позови є тотожними і в такому разі суд залишає позов без розгляду з дотриманням правового механізму, передбаченого положеннями статті 257 ЦПК України.
       У свою чергу, нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема залишати позов без розгляду.
       Аналогічний правовий висновок щодо застосування вимог п. 4 ч.1 статті 257 ЦПК України та залишення позову без розгляду викладено в постановах Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 759/2532/22-ц, від 16 листопада 2022 року у справі  № 520/97/18, від 30 червня 2023 року у справі № 522/13894/22, від 23 вересня 2024 року у справі №367/8869/23.
       Судом встановлено, що у січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
       У заявленому позові ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 31 960 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 23.01.2025 року і до повноліття дитини. 
       Як вбачається з матеріалів справи, 19 лютого 2025 року на електронну адресу Хустського районного суду Закарпатської області надійшов лист на іноземній мові.
       Положення п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України  визначає, як підставу для залишення позову без розгляду, одночасну наявність трьох обставин: у двох справах беруть участь одні і ті ж сторони: предметом розгляду у двох справах є один і той же предмет; спір між сторонами виник з одних і тих же підстав. 
       В оскаржуваній ухвалі суду міститься посилання на те, що в провадженні окружного суду м. Прага 10 вже перебуває справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Зокрема, вказано, що з офіційної електронної адреси окружного суду м. Прага 10 Чеської Республіки від судді окружного суду м. Прага 10 Ганни Ейберової надійшов лист з якого вбачається, що 23 січня 2025 року в окружному суді м. Прага 10 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 щодо налагодження виховання, утримання та спілкування неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Фігурантами провадження окрім неповнолітньої ОСОБА_3 є її мати ОСОБА_1 Пак 22.08.1995 року народження та її батько ОСОБА_7 (раніше ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, даний лист не перекладений на державну мову у зв`язку з чим взагалі неможливо з`ясувати його зміст та перевірити викладені у ньому обставини.
       Суд першої інстанції не врахував вищенаведене, належним чином не перевірив чи дійсно в іншому суді перебуває справа, зокрема в якій одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що у провадженні цього чи іншого суду є справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
       Відтак, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що в іншому суді перебуває справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
       Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України для залишення позовної заяви без розгляду, а тому ухвала суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рутковський Сергій Васильович, задовольнити.
Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2025 року скасувати.
Справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 30 травня 2025 року.
Головуючий:
Судді: