Справа № 138/679/25 
Провадження № 33/801/571/2025
Категорія: 432 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
Доповідач: Мішеніна С. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2025 року	м. Вінниця	

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В., 
за участі:
секретаря судового засідання: Балдинюк І.Р.
захисника: Шапошника Є.В. 
розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Шапошника Є.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.05.2025 року  про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , 

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП
в с т а н о в и в:
Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник Шапошник Є.В., в інтересах  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних належних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_1  здійснив спробу перетину державного кордону вплав через річку Дністер. Факт того, що у  ОСОБА_1  не було спроби перетину державного кордону вплав через річку Дністер був підтверджений свідками  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які повідомили, що ОСОБА_1 був виявлений в готелі, а не під час спроби перетину державного кордону. 
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 не узгоджується з іншими матеріалами провадження. 
В даному випадку вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП не доведена, тому в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення. 

Заслухавши захисника Шапошника Є.В., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, просив задоволити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до  задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
  При  розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1    суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі  наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказах, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд та вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 204-1 КУпАП настає у випадку перетинання або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Згідно ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
В дотримання ст. 251 КУпАП суд першої інстанції, приймаючи рішення щодо ОСОБА_1 , врахував обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ серії № 332572 від 24.02.2025 року, перевірив та оцінив докази, а саме    рапорти військовослужбовців Державної прикордонної служби України  від  24.02.2025 року  та 25.02.20258 року  про обставини вказаного правопорушення, план-схему  виявлення порушника  від 24.02.2025 року, відеозапис до протоколу, покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.02.2025 року, згідно яких останній підтверджує обставини викладені в протоколі.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 332572 від 24.02.2025 року чітко викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.
Згідно протоколу  про адміністративне правопорушення   ПдРУ  серії  № 332572 від 24.02.2025 року вказано, що  24.02.2025 о 21 год. 40 хв. на напрямку н.п. Могилів-Подільський (Україна) - н.п. Отач (Р.Молдова), в районі прикордонного знаку №0126, виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску, вплав через річку Дністер, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991.
Доводи захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_1 дії працівників прикордонної служби щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.
При цьому, в матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_1 , написане ним власноруч, в якому зазначено, що останній задумав здійснити спробу незаконного перетину державного кордону України, вину визнає.
Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пояснили, що зі слів ОСОБА_1 було встановлено, що він приїхав до м. Могилів-Подільського для незаконного перетину кордону, підшукував шляхи незаконного перетину державного кордону України, через телеграм профіль «Влад». Згідно отриманих інструкцій від телеграм профілю «Влада», 06.02.2025 попередньо домовившись з водієм вантажного транспортного засобу, потрапив до м. Могилів-Подільський, переховуючись в спальному місці водія, під час проїзду наявних блок-постів. Після прибуття до м.Могилів-Подільський, заселився в готель «Каліфорнія» де проживав протягом двох тижнів, очікуючи сприятливих погодних умов для незаконного перетину кордону. 
Пояснення вказаних свідків спростовують версію захисника про те, що у ОСОБА_1 не було спроби перетину державного кордону. 
Також суд першої інстанції критично оцінив доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 було виявлено в готелі «Каліфорнія», звернувши увагу на те, що жодних доказів на підтвердження вказаних обставин стороною захисту не надано.
Під час апеляційного розгляду докази на спростування висновків суду також не надавались.
Аналізуючи докази, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що у матеріалах справи відсутні переконливі відомості, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 , який є мешканцем м. Київ, знаходився на напрямку н.п. Могилів-Подільський (Україна) - н.п. Отач (Р.Молдова), в районі прикордонного знаку №0126 на відстані 500 метрів від лінії державного кордону, під час дії воєнного стану та тимчасової заборони чоловікам у віці від 18 до 60 років перетину державного кордону України, з іншою метою, а ніж спробою незаконного перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску.

Доводи апеляційної скарги захисника не містять посилання на нові факти чи обставини, які б вказували на незаконність винесеної постанови суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду, що дані про спосіб потрапляння ОСОБА_1 в прикордонну смугу (без дозволу командира, з приховуванням, в обхід блок-посту), місце поселення (неподалік державного кордону), місце та час виявлення (у вечірній час рухався в напрямку державного кордону, при цьому здав кімнату в готелі), свідчать про спробу ОСОБА_1 незаконно перетнути державний кордон.
Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом докази поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким надана належна оцінка.
Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують висновків суду та оцінюються судом апеляційної інстанції як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Підстави для закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.
Інших обставин, які б виключали провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.247 КУпАП не встановлено.
Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП із урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження за ст.247 КУпАП відносно ОСОБА_1 відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, 
                                              П О С Т А Н О В И В:
 Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.05.2025 року про притягнення   ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП  залишити без змін.
   Постанова оскарженню не підлягає.

         Суддя: Світлана МІШЕНІНА