УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/18076/24 Головуючий у 1-й інст. Кузнецов Д. В. 
Номер провадження №33/4805/286/25
Категорія ст.ст.122-4, 124 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 09 січня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 09 січня 2025 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ст.ст.122-4, 124 КУпАП. 
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.
Згідно з постановою суду, 16.11.2024 о 13 год 00 хв в м.Житомирі по вул.Домбровського, 28, водій  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , не забезпечив безпечного інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль Nissan, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
Також,  ОСОБА_1 16.11.2024 о 13 год 00 хв в м.Житомирі по вул.Домбровського, 28, керуючи транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП, місце якої залишив. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень, посилаючись на незаконність постанови та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказав, що не був повідомлений про складення відносно нього протоколів та про розгляд справи судом, у зв`язку з чим був позбавлений можливості надати пояснення та докази своєї невинуватості. Також, зазначив, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, що саме він керував транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , та вчинив інкриміноване йому правопорушення. Звернув увагу, що на час скоєння ДТП транспортний засіб не перебував у його володінні, оскільки 03.02.2023 він передав транспортний засіб  ОСОБА_3 за домовленістю про оплату у розмірі 1000 доларів США. Також, висловив сумніви у достовірності наданого відеозапису. Вказав на порушення, допущені працівниками поліції під час оформлення матеріалів. В апеляційній скарзі просив викликати в судове засідання в якості свідків  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілого, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд першої інстанції в повному обсязі не дотримався, а доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, з огляду на наступне.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №183318 від 27.11.2024, ОСОБА_1 16.11.2024 о 13 год 00 хв в м.Житомирі по вул.Домбровського, 28, керуючи транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , не забезпечив безпечного інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль Nissan, номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.1).
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №183321 від 27.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 16.11.2024 о 13 год 00 хв в м.Житомирі по вул.Домбровського, 28, керуючи транспортним засобом Ford Transit, номерний знак  НОМЕР_1 , став учасником ДТП та місце події залишив, чим порушив вимоги п.2.10 а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП (а.с.18). 
На місці події потерпілий  ОСОБА_2  пояснював, що 16.11.2024 у м.Житомирі навпроти будинку №28 по вул.Домбровського він припарковував свій автомобіль Nissan, номерний знак НОМЕР_2 , без порушень ПДР. Знаходячись всередині авто відчув удар в дзеркало заднього виду, побачив, що на його авто було вчинено наїзд Фордом транзит, номерний знак НОМЕР_1 . Автомобіль не зупинився та поїхав далі. Його транспортний засіб отримав механічні пошкодження та матеріальні збитки (а.с.11).
Зі змісту рапорту ст.лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП О.Гетьмана вбачається, що під час несення служби 16.11.2024 о 15 год 18 хв отримали виклик «ДТП без травмованих» за адресою: м.Житомир, вул.Домбровського,28. Було виявлено, що водій ОСОБА_2 припарковував свій автомобіль Nissan, номерний знак НОМЕР_2 , біля тротуару та раптово відчув удар у ліве дзеркало заднього виду. На відео з реєстратора авто видно державний номерний знак НОМЕР_1 , Форд Транзіт білого кольору (а.с.13).
Схемою місця ДТП від 14.09.2024 зафіксовано обстановку місця події та пошкодження, належного ОСОБА_2  транспортного засобу Nissan, державний номерний знак НОМЕР_2 , лівого дзеркала заднього виду (а.с.12).
Відповідно до доданої до протоколів про адміністративні правопорушення витягу з адміністративної практики,  ОСОБА_1 06.10.2019 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП під час керування транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_3 (а.с.7).
Транспортний засіб Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 (а.с.10).
Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, доведена доказами, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №№183318, 183321 від 27.11.2024; схемою ДТП, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортного засобу; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; рапортом поліцейського, а також відеозаписом з відеореєстратора.
В той же час, в суді апеляційної інстанції  ОСОБА_1 пояснив, що протоколи складені у його відсутність і повідомлення про необхідність явки до відділення поліції для їх складення він не отримував. Розгляд справи судом проведено у його відсутність. Зазначив, що власником транспортного засобу Ford Transit, номерний знак  НОМЕР_1  є його дочка. Він не керував транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин, оскільки даний автомобіль згідно розписки від 03.02.2023 передано військовослужбовцю ОСОБА_3 . Останній не виходить на зв`язок, за вказаним ним місцем проживання не перебуває. 
На підтвердження своїх пояснень надав для огляду оригінал розписки від 03.02.2023 (а.с.58)
Потерпілий ОСОБА_7  в суді апеляційної інстанції підтвердив свої пояснення, які надавав раніше. Вказав, що не бачив, хто був за кермом транспортного засобу Ford Transit, номерний знак  НОМЕР_1 .
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтвердили факт передачі транспортного засобу Ford Transit, номерний знак  НОМЕР_1 , військовослужбовцю ОСОБА_3 .
На переконання апеляційного суду, наявні в матеріалах справи докази, які були предметом дослідження та оцінки суду першої інстанції, є недостатніми для висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП. 
Вищевказані протоколи, рапорт працівника поліції, пояснення потерпілого за відсутності інших об`єктивних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушень, не можуть слугувати доказом винуватості останнього у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.
Наявний у матеріалах справи відеозапис свідчить, що дорожня транспортна подія сталась внаслідок дій водія транспортного засобу Ford Transit, номерний знак  НОМЕР_1 . Проте, будь-які докази, що за кермом даного транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 , відсутні. 
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
За встановлених обставин, апеляційний суд вважає необхідним постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу в його діях даних адміністративних правопорушень.
В той же час, потерпілий ОСОБА_2 не позбавлений можливості вирішити питання про відшкодування заподіяної йому шкоди в порядку цивільного судочинства, де обставини справи можуть бути предметом повного та всебічного судового розгляду.  
Керуючись ст.294 КУпАП, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 09 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, – скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст.ст.122-4, 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                 О.М. Галацевич