П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2025 року
м. Київ
справа № 289/2042/20
провадження № 51-902км25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
захисника                                                   ОСОБА_6 ,
виправданої                                               ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 березня 2023 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
якого визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_2 ,
яку визнано невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191; ч. 1 ст. 366 КК, і
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 березня 2023 року визнано невинуватими та виправдано  ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК, а  ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191; ч. 1 ст. 366 КК, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК у зв`язку із недоведеністю їх винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень.
Відмовлено у задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі Потіївської сільської ради до ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
Вирішено питання щодо процесуальних витрат, а також інші питання, визначені кримінальним процесуальним законодавством.
Ухвалою Житомирського апеляційного судувід 02 грудня 2024 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обвинувачувалися у тому, що ОСОБА_9 , будучи засновником та обіймаючи посаду директора ТОВ «Прогрес-Горбулів», яке на підставі договорів від 09 листопада 2016 року № 104 та від 17 жовтня 2017 року № 115 виконувало роботи з капітального ремонту приміщень Потіївської сільської ради, вніс до офіційних документів, а саме актів приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт та витрат (форма № КБ-3) завідомо неправдиві відомості щодо виконання умов пунктів 1.1, 6.1 договору про завищення вартості робіт через включення до них матеріалів і робіт, які фактично використані та виконані не були, посвідчив достовірність вказаних актів та довідок власним підписом та печаткою підприємства, а ОСОБА_7 , діючи як пособник, посвідчила власним підписом та печаткою очолюваного нею підприємства Міжгосподарського управління капітального будівництва (МУКБ) про належне здійснення технічного нагляду за будівництвом - ремонтом приміщення Потіївської сільської ради, відповідність вказаних відомостей та їх достовірність, чим були створені умови для перерахування Потіївською сільською радою бюджетних коштів на банківський рахунок ТОВ «Прогрес-Горбулів» за укладеними договорами, та відбулося заволодіння ОСОБА_9 та ОСОБА_7 грошовими коштами Потіївської сільської ради в сумі 103 176,82 грн.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальність, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
На обґрунтування касаційних вимог прокурор вказує про те, що суди попередніх інстанцій безпідставно визнали недопустимим доказом висновок комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи від 30 січня 2020 року № 481/18276/277/20-25 з підстав того, що натурне обстеження об`єкта та контрольні обміри проводилися лише за участю ОСОБА_7 , без повідомлення та участі ОСОБА_9 , чим були порушені його права як учасника цього провадження, зокрема, право на захист від пред`явленого обвинувачення, без зазначення яким саме чином здійснення натурних обстежень та контрольних обмірів перешкодило забезпеченню та реалізації прав і свобод ОСОБА_9 у розумінні положень Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права та свободи. 
На переконання прокурора, місцевий суд усупереч вимогам ст. 94 КПК не надав оцінку іншим наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, не проаналізував їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, що залишилося поза увагою суду апеляційної інстанції.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор частково підтримав касаційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, а виправдана ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення касаційної скарги сторони обвинувачення, вважали рішення судів попередніх інстанцій законними та обґрунтованими, просили залишити їх без зміни.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не прибули.
Мотиви суду
Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевірив матеріали кримінального провадження, наведені в касаційній скарзі доводи та дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про допущення місцевим та апеляційним судами істотних порушень вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.
Вимогами ст. 370 КПК встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
У поданій касаційній скарзі прокурор не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про недопустимість як доказу висновку комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи від 30 січня 2020 року № 481/18276/277/20-25 (далі - висновок експертизи).
В ході розгляду названих аргументів сторони обвинувачення колегія суддів звертає увагу на таке.
У цьому кримінальному провадженні сторона обвинувачення надала місцевому суду висновок вищевказаної експертизи, відповідно до якого встановлено завищення вартості виконаних ТОВ «Прогрес-Горбулів» робіт по об`єкту «Капітальний ремонт приміщень Потіївської сільської ради на вул. Центральна, 31, в с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області» на загальну суму 103 176,82 грн (т. 2, а.к.п. 3 - 28).
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення, погодився із висновками суду першої інстанції про недопустимість цього висновку експертизи з підстав неповідомлення експертом ОСОБА_9 про проведення натурного обстеження об`єкта та контрольних обмірів, а також проведення останніх без його участі.
Колегія суддів вважає такі висновки апеляційного суду безпідставними, з огляду на таке.
Вимоги КПК про проведення у межах кримінального провадження експертиз не містять вказівки про обов`язкове забезпечення участі органом досудового розслідування та/або експертом учасників кримінального провадження під час здійснення експертного дослідження.
Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про судову експертизу» (у редакції чинній на момент проведення експертного дослідження) (далі - Закон) незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечується, у тому числі присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи.
Пунктом 3.9 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (далі - Інструкція) визначено, що якщо необхідно провести експертизу (дослідження) на місці події або огляд об`єкта за його місцезнаходженням, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта) (замовив(ла) дослідження), повинен(на) забезпечити прибуття експерта, безперешкодний доступ до об`єкта, а також належні умови для його роботи, а в разі потреби викликати учасників процесу або інших осіб. У разі неявки осіб чи їх законних представників, що викликалися, у визначений час на місце події або огляду об`єкта дослідження (огляд) проводиться без їх участі, про що зазначається у висновку.
Із вищенаведеного слідує, що виклик учасників кримінального провадження або інших осіб для їхньої участі під час проведення експертом експертного дослідження об`єкта за відсутності іншого регулятивного законодавства, яким передбачено таку обов`язкову участь, є дискреційними повноваженнями органу, який призначив експертизу (слідчий/прокурор), і реалізовується у разі наявності потреби в участі таких осіб.
У судовому засіданні суду касаційної інстанції сторона захисту хоча і не погоджувалася із аргументами сторони обвинувачення щодо безпідставного визнання висновку експертизи від 30 січня 2020 року № 481/18276/277/20-25 недопустимим доказом, однак не заперечувала того, що ані вимогами КПК та Закону, ані положеннями Інструкції не передбачено обов`язкового виклику та участі директора фірми підрядника під час проведення експертом натурного обстеження та контрольних обмірів об`єкта експертного дослідження. 
Посилання на Положення про порядок проведення контрольних обмірів на об`єктах будівництва, капітального ремонту (ремонту), реставрації, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19 листопада 2003 року № 2171 не є релевантним у межах цього кримінального провадження, оскільки об`єкт, на якому проводилися обміри знаходився у іншій області й інформації про положення регулятивного законодавства у цій сфері і його особливості в межах Житомирської області відсутні. 
Тому колегія суддів вважає, що проведення експертом натурного обстеження та контрольних обмірів об`єкта експертного дослідження без виклику та участі ОСОБА_9 не є безумовною підставою для визнання недопустимим доказом висновку експертизи.
Оскільки суд прийшов до висновку про безпідставність визнання недопустимим доказом аналізованого висновку експертизи, такий висновок підлягає оцінці на предмет його належності та достовірності. 
Враховуючи особливості касаційного перегляду, суд касаційної інстанції позбавлений можливості висловитися щодо належності та достовірності висновків, зроблених у висновку експертизи, оскільки не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржених судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, що може бути зроблено під час нового апеляційного перегляду.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про те, що порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом апеляційної інстанції під час розгляду кримінального провадження, є такими, що істотно вплинули на обґрунтованість та вмотивованість прийнятого рішення і тягнуть за собою скасування ухвали апеляційного суду.
Керуючись статтями 433, 436 - 438, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                               ОСОБА_2                               ОСОБА_3