ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1602/24  Номер провадження 22-ц/814/920/25	Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Панченка О.О.,
суддів: Пікуля В.П., Одринської Т.В.
при секретарі Філоненко О.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бибика В.А.
третьої особи ОСОБА_2 
представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Тимохіної Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою  представника ОСОБА_1 - адвоката Бибика Володимира Анатолійовича та за апеляційною скаргою третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Комунального підприємства Полтавської Центральної районної клінічної лікарні Полтавської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання та визнання права користування жилим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У квітні 2024 року адвокат Бибик В.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Комунального підприємства Полтавської Центральної районної клінічної лікарні Полтавської міської ради, про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування жилим приміщенням та просив визнати право користування та реєстрацію місця проживання на законних підставах в житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_1 з 17.11.1997 року.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з позивач зареєстрований та постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 .
Згідно листа виконкому Мачухівської сільської ради Полтавського району №02.4.1-28/399 від 13.02.2024р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 з 17.11.1997р. і проживає за вказаною адресою з дати реєстрації по теперішній час включно.
Згідно листа КП Полтавська ЦРКЛ Полтавської міської ради №195 від 01.02.2024р. підприємство є балансоутримувачем цілісного майнового комплексу по АДРЕСА_3 . 
Водночас жодних правовстановлюючих документів, в тому числі і технічного паспорту на вказаний майновий комплекс у користуванні не має.
Інформація про те на підставі яких документів було надано в користування квартиру АДРЕСА_1 гр.. ОСОБА_1 не збереглась.
Рішенням першої сесії восьмого скликання Полтавської районної ради №1/VIII-44 від 15.01.2021 року «Про безоплатну передачу цілісного майнового комплексу (будівлі споруди, індивідуально визначене майно) неврологічного відділення КНП «Полтавська ЦРК» вирішено безоплатно передати цілісний майновий комплекс (будівлі, споруди, індивідуально визначене майно) неврологічного відділення за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 зі спільної власності територіальних громад Полтавського району та з балансу комунального некомерційного підприємства «Полтавська центральна районна клінічна лікарня» Полтавської районної ради у комунальну власність Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
Згідно п.2 Рішення, затверджено склад комісії по прийманню-передачі цілісного майнового комплексу неврологічного відділення КНП «Полтавська ЦРЛ» у комунальну власність Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області відповідно до додатку № 1.
Згідно Акту приймання-передачі від 10.02.2021 р. об`єкт передачі розміщений по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 належить комунальному некомерційному підприємству «Полтавська центральна районна лікарня «Полтавської районної ради» та передається Мачухівській сільській раді Полтавського району Полтавської області.
Згідно п.1 Акту до складу цілісного майнового комплексу, нерухомого майна, що передається належать: АДРЕСА_3 : Гуртожиток (1 шт.) загальна площа 262,1 кв.м; Гараж (2 шт.); Вбиральня (1 шт.); Погріб (1 шт.); Літня кухня (1 шт.); Колодязь (1 шт.); Хвіртка (1 шт.); Огорожа (1 шт.); Вигреба (2 шт.)
Згідно п.4 Акту прийому-передачі «Інші відомості» - правовстановлююча та технічна документація на будівлі по АДРЕСА_3 - відсутня.
Вказаний Акт підписано від імені Мачухівської сільської ради Білокінь В.В. - голова Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Коляда Ю.Д.- головний бухгалтер Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
По питанню приватизації кімнати він, ОСОБА_1 , звертався до виконкому Мачухівської сільської ради. Згідно листа № 02.4.1-28/684 від 19.03.2024 р. повідомлено про перелік документів, які необхідно подати. Серед зазначено переліку документів зазначено «копія документа на підставі якого громадянин набув право користування квартирою (ордер та інше).» Проте, зазначений доказ не зберігся.
Позивач зазначає, що має право на приватизацію займаного житлового приміщення, однак оскільки реєстрація місця проживання не містить номера кімнати та не зберігся документ про право користування квартирою, реалізувати таке право на даний час неможливо, у зв`язку з чим змушений звернутатися до суду з даним позовом.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.
Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що зареєстрований у житловому приміщенні кв. АДРЕСА_1 з 17.11.1997 року.
Стягнуто пропорційно до задоволених позовних вимог, з Виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та Комунального підприємства Полтавської Центральної районної клінічної лікарні Полтавської міської ради судовий збір на користь ОСОБА_1 по 302 грн. 80 коп. з кожного.
Судовий збір сплачений позивачем ОСОБА_1 у розмірі 605, 60 грн. віднесено за його рахунок.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням, представник  ОСОБА_1 - адвокат Бибик В.А.подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Зазначає, що наявність реєстрації місця проживання (прописки) позивача свідчить про вселення позивача у кімнату на законних підставах та законність проживання у ній, однак письмових документів (рішення, ордеру), які підтверджують таке право не збереглося як у позивача так і у власника та балансоутримувача будинку.
Вважає, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Також рішення в апеляційному порядку оскаржила третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.
Зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню.
Вказує, що позивачем не надано суду жодного документу зі змісту якого можливо з`ясувати кому належить на праві власності гуртожиток по АДРЕСА_3 . Також у справі відсутні відомості що приміщення за адресою АДРЕСА_3 є об`єктом нерухомого майна та відноситься до житлового.
Оскільки будівля гуртожитку та окремі його приміщення не є об`єктами нерухомого майна, право власності ні за ким не зареєстроване, а тому позивачем невірно обрано спосіб захисту цивільних прав.
Зазначає, що позивачем та його представником до суду не надано жодного доказу, ордеру про вселення, договору оренди, договору найму житла, квитанцій про сплату комунальних послуг, а також інших документів, які б могли засвідчити, що позивач ОСОБА_1 з 17 листопада 1997 року користується квартирою АДРЕСА_1 .
Відтак, судом безпідставно задоволено позов у частині визнання ОСОБА_1 , таким, що зареєстрований у житловому приміщенні – кв. АДРЕСА_1 з 17 листопада 1997 року.
Позиція інших учасників справи
17.01.2025 року ОСОБА_2  надав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бибика В.А. у якому просить рішення місцевого суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бибика В.А. третю особу - ОСОБА_2 та його представника адвоката Тимохіну Л.С., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Бибика Володимира Анатолійовича не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга третьої особи ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно листа виконкому Мачухівської сільської ради Полтавського району №02.4.1-28/399 від 13.02.2024р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 з 17.11.1997р. і проживає за вказаною адресою з дати реєстрації по теперішній час включно.
Згідно копії довідки виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 215 від 02.02.2016 р. ОСОБА_1 1980 р.н. зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 . 
Згідно копії довідки виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 02-44/459 від 09.02.2021р. ОСОБА_1 1980 р.н. зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . 
Позивач вважає що має право на приватизацію займаного житлового приміщення, однак оскільки реєстрація місця проживання не містить номера кімнати та не зберігся документ про право користування квартирою, реалізувати таке право на даний час неможливо, у зв`язку з цим звернувся до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що оскільки матеріали справи містять відомості, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 17.11.1997 р. існують підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що зареєстрований у житловому приміщенні – кв. АДРЕСА_1 із 17.11.1997 року.
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини
Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У частині першій статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту.
Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року в справі № 916/2040/20).
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17).
Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
Колегія суддів встановила, що позивач при зверненні до суду з даним позовом, не обґрунтував, яке його суб`єктивне право чи охоронюваний законом інтерес порушено або невизнається сторонами, до яких пред`явлено позов. 
У справі, що розглядається, зі змісту позовної заяви поданої адвокатом Бибиком В.А. в інтересах ОСОБА_1 вбачається, що останні прохали суд визнати право користування та реєстрацію місця проживання на законних підставах в житловому приміщенні – квартира АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 із 17.11.1997 р.
Колегія суддів зазначає, що згідно листа виконкому Мачухівської сільської ради Полтавського району №02.4.1-28/399 від 13.02.2024р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 з 17.11.1997р. і проживає за вказаною адресою з дати реєстрації по теперішній час включно.
Наявність реєстрації позивача в зазначеній квартирі також підтверджується довідками виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 215 від 02.02.2016 р. та виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 02-44/459 від 09.02.2021р. (а.с.18).
З матеріалів справи вбачається, що відповідачі по справі не оскаржують як реєстрацію місця проживання в житловому приміщенні – квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_1 із 17.11.1997 р. так і користування ним. З огляду на викладене позовні вимоги є безпідставними, та не можуть слугувати  для захисту його цивільного права, за відсутності доказів того, що таке право не визнається або заперечується   відповідачами. Заперечення з цього приводу третіх осіб, зокрема ОСОБА_2 не впливає на дану обставину, оскільки останній не є стороною у справі.
Таким чином, позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження порушення певних прав (інтересів) позивача.
Оскільки відсутність порушеного права   є самостійною підставою для   відмови у позові, апеляційний суд  приходить до висновку про відмову в позові.
Стосовно доводів апеляційної скарги третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 колегія суддів зазначає наступне.
Участь третіх осіб у цивільній справі зумовлена тим, що судовий спір між сторонами прямо (для третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги) або опосередковано (для третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги) стосується прав та інтересів інших осіб, тому участь у справі третіх осіб є формою захисту їх прав та інтересів, що пов`язані із спірним правовідношенням. Окрім того, їх участь у справі дозволяє суду повно та всебічно дослідити обставини справи, з`ясувати дійсні взаємовідносини учасників спору.
Оскільки ОСОБА_2 який подав апеляційну скаргу залучений місцевим судом в якості третьої особи, а в позові ОСОБА_1 слід відмовити, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.
За статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бибика Володимира Анатолійовича слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_2 задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 382 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Бибика Володимира Анатолійовичазалишити без задоволення.
Апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2024 року в частині визнання ОСОБА_1 таким, що зареєстрований у житловому приміщенні кв. АДРЕСА_1 з 17.11.1997 і стягнення судових витрат по сплаті судового збору скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким ОСОБА_1 в позові відмовити.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 03 квітня 2025 року.

Головуючий                                 О.О. Панченко 

Судді                                                         Т.В. Одринська

                                                                                       В.П. Пікуль