ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/6635/23	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Олефіренко Н.А., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2023 в адміністративній справі №280/6635/23  (суддя Мінаєв К.В.)  за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про  визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
                                                  в с т а н о в и В:
У серпні 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області , в якій позивач просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця – січень 2008 року відповідно до приписів “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
-  зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця – січень 2008 року у розмірі 54013,77 грн з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправним бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 06.08.2019 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу в повному розмірі індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 06.08.2019 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 у конкретних, розрахованих ним, сумах;
-  визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу індексації    грошового    забезпечення    з порушенням строків розрахунку;
-  зобов`язати відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (затримки виплати індексації грошового забезпечення) в розмірі 80 917,68 грн;
-  зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію    втрати    частини    доходів   у    зв`язку    з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2023 адміністративний позов  задоволенно частково. 
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця – січень 2008 року та за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 включно із застосуванням базового місяця – листопад 2015 року. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області подало  апеляційну скаргу, в якій просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі . 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що перерахована на користь позивача на виконання рішення суду індексація грошового забезпечення у загальному розмірі 7829,7 грн є належною та достатньою сумою. Також вказує, що виплата компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати здійснюється одночасно із сумою заборгованості.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.11.2015 (наказ ГУНП в Запорізькій області від 07.11.2015 № 20 о/с щодо призначення) до 06.08.2019 (наказ ГУНП в Запорізькій області від 31.07.2019 № 279 о/с щодо звільнення) проходив службу в Національній поліції України (а.с.66).
Звільнений зі служби в поліції за власним бажанням з 06.08.2019, про що свідчить відповідний наказ т.в.о. начальника ГУНП в Запорізькій області від 31.07.2019 № 279 о/с (а.с.15).
З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2022 у справі № 280/5769/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.09.2022, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 включно;
зобов`язано Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 включно із застосуванням базового місяця – листопад 2015 року;
визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця – січень 2008 року;
зобов`язано Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця – січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум (а.с.11-14).
Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мельниковим Олегом Андрійовичем відкрито два виконавчі провадження:ВП № 71508460 на підставі виконавчого листа № 280/5769/21 від 07.03.2023 щодо зобов`язання Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця – січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум (зворотній бік а.с.24 - 25);
ВП № 71508623 на підставі виконавчого листа № 280/5769/21 від 07.03.2023 щодо зобов`язання Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 включно із застосуванням базового місяця – листопад 2015 року (зворотній бік а.с.25 - 26).
21.07.2023 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 71508623, за змістом якої встановлено фактичне виконання в повному обсязі рішення до відкриття виконавчого провадження згідно з виконавчим документом (22.10.2022) (зворотній бік а.с.26 - 27).
Згідно з листом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 27.06.2023 № 26425-5-261 на виконанні перебуває виконавче провадження № 71508460, яке відкрито 10.04.2023 з примусового виконання виконавчого листа № 280/5769/21, виданого 07.03.2023 Запорізьким окружним адміністративним судом про “зобов`язання Головного управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця – січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум”. Листом від 22.06.2023 боржник Головне управління Національної поліції в Запорізькій області повідомив, що у зв`язку з військовим повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України, введенням Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 воєнного стану в Україні особові рахунки нарахування заробітної плати (грошового забезпечення) евакуйовано в безпечні місця, доступ до яких тимчасово неможливий. Нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2022 (справа № 280/5769/21) буде здійснено за першої нагоди після опрацювання особових рахунків, про що буде повідомлено додатково (зворотній бік а.с.27 - 28).
Відповідно до довідки управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Запорізькій області від 13.09.2023 № 1621/12/01-2023 ОСОБА_1 нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2008 до 06.08.2019 включно у сумі 3375,17 грн (базовий місяць – листопад 2015 року). Кошти перераховано на особистий рахунок у жовтні 2022 року (а.с.64).
Факт перерахунку та зарахування коштів підтверджується платіжними дорученнями № 9656 від 26.10.2022 на суму 3324,54 грн (без ПДВ), № 9655 від 26.10.2022 на суму 50,63 грн, випискою з банку від 28.10.2022 (а.с.30 зворотній бік – 31, а.с.32 зворотній бік).
За змістом довідки від 13.09.2023 № 1622/12/01-2023, виданої управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_1 нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 23.07.2008 до 06.11.2015 включно у сумі 4596,75 грн (базовий місяць – січень 2008 року). Кошти перераховано на особистий рахунок у липні 2023 року в повному обсязі (а.с.64).
Про факт перерахунку та надходження коштів свідчать платіжна інструкція № 596 від 18.07.2023 на суму 4527,80 грн (без ПДВ), виписка з банку від 19.07.2023 на суму 4505,16 грн (а.с.33,68).
Оскільки, як вважає позивач, з ним несвоєчасно проведено розрахунок при звільненні - протиправно не виплачено індексацію грошового забезпечення, а також не виплачено компенсацію втрати частини доходів, він звернувся із цим позовом до суду за стягненням середнього грошового забезпечення за затримку розрахунку при звільненні.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини 2  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та  у  спосіб,  що  передбачені  Конституцією  та  законами  України.
Статтею 43 Конституції України  визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до вимог  ст. 68 Конституції України  кожен зобов`язаний неухильно додержуватися  Конституції України  та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
При нарахуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати слід керуватися  Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат»  (далі - Закон № 2050-III), Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001  (далі - Порядок № 159).
Стаття 1 Закону № 2050-III  визначає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до  статті 2 Закону № 2050-III, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому  Законі  слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
У відповідності до  статті 3 Закону №2050-ІІІ  сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 даного  Закону  виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації  Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"  Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001р. №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
Пунктами 2, 3 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);  стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).
Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Тобто, з аналізу норм  Закону № 2050-III  та Порядку №159 вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата); 3) наявні порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) відбулася затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.
Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації передбаченої  Законом № 2050-ІІІ  та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу, який не має разовий характер, проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Таким чином, за змістом наведених норм обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
При цьому, використане у  статті 3 Закону №2050-ІІІ  та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16). Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2017 року (справа №521/940/17).
Матеріалами справи підтверджується нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2008 до 06.08.2019 включно у сумі 3375,17 грн (виплачено 26.10.2022), індексації грошового забезпечення за період з 23.07.2008 до 06.11.2015 включно у сумі 4596,75 грн (виплачено 18.07.2023).
          Однак, як встановлено судом першої інстанції,  фактичне виконання Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області рішення суду по справі № 280/5769/21 в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 включно із застосуванням базового місяця – листопад 2015 року відбулось у жовтні 2022 року (що підтверджується постановою державного виконавця від 21.07.2023 про закінчення виконавчого провадження ВП № 71508623, платіжними документами) у сумі 3324,54 грн, та враховуючи невиконання відповідачем рішення суду по справі № 280/5769/21 в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця – січень 2008 року з урахуванням виплачених сум (про що свідчить ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 13.10.2023 у справі № 280/5769/21), суд приходить до висновку, що право на своєчасне отримання індексації грошового забезпечення порушено, а відтак позивач набув право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, та вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця – січень 2008 року та за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 включно із застосуванням базового місяця – листопад 2015 року .
Зважаючи на наведене вище правове регулювання та встановлені судами обставини, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати  індексації за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця – січень 2008 року та за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 включно із застосуванням базового місяця – листопад 2015 року.
Отже, є помилковим доводи скаржника, що позивач не має права на компенсацію.
Частиною 2  статті 6 КАС України  передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів»  встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Статтею 316 КАС України  визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.
Керуючись статями  308,  311,  315,  316,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                              ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області -залишити без задоволення. 
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2023 - залишити без змін. 
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров