ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

24 березня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 748/3569/24
Головуючий у першій інстанції – Олещенко В.І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/185/25

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Національна академія аграрних наук України,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Національна академія аграрних наук України,

на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2024 року, дата складання повного його тексту: 09.10.2024, місце ухвалення: м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 р. представник ОСОБА_1 – адвокат Карпенко В.К. звернувся з позовом до Національної академії аграрних наук України (далі за текстом – НААН України), в якому просив стягнути відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 100000 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що:
- наказом НААН України від 29.09.2022 № 249-к ОСОБА_1 звільнено із посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України (далі за текстом - ДП «ДГ «Іванівка»), який рішенням Чернігівського районного суду від 19.12.2022 визнаний протиправним та скасований, а ОСОБА_1 поновлено на вказаній посаді. Це рішення НААН України виконано;
- наказом НААН України від 30.12.2022 № 363-к ОСОБА_1 вдруге звільнено з тієї ж посади. Цей наказ теж визнано протиправним та скасовано рішенням Чернігівського районного суду від 22.03.2023, а ОСОБА_1 знову поновлено на вказаній посаді. НААН України на його виконання наказом № 84-к від 05.04.2023 поновило ОСОБА_1 на тій же посаді. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 01.05.2024 цивільне провадження у цій справі закрито без скасування рішення суду першої інстанції;
- наказом НААН України від 06.04.2023 № 86-к ОСОБА_1 втретє звільнено з посади директора ДП «ДГ «Іванівка»», який визнано протиправним та скасовано рішенням Чернігівського районного суду від 31.05.2023, яке залишене без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 06.12.2023.
Внаслідок трьох вищезазначених незаконних припинень трудових відносин позивачеві заподіяно психологічні страждання у виді приниження гідності, образи, досади, обурення поведінкою керівництва НААН України і втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування перелічених вище немайнових втрат визначено виходячи з їх характеру та обсягу.
Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з НААН України на користь ОСОБА_1 8000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Ухвалюючи його, суд виходив з засад розумності, справедливості та законності і вважав, що ця сума компенсації позивачеві моральної шкоди є достатньою.
В апеляційній скарзі НААН України просить скасувати вказане рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Доводи скарги зводяться до того, що:
- у справі нема доказів заподіяння позивачу моральної шкоди; останній не довів, що пережиті ним негативні емоції спричинили такий рівень душевних страждань, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача;
- відкриття Господарським судом Чернігівської області провадження про банкрутство ДП «ДГ «Іванівка» свідчить про допущення ОСОБА_1 неефективного управління цим Підприємством, що призвело до його занедбання та банкрутства;
- визначений судом розмір компенсації позивачеві моральної шкоди становить надмірний тягар для НААН України, оскільки вона є неприбутковою державною бюджетною установою;
- ОСОБА_1 вимагає відшкодування моральної шкоди, спричиненої, зокрема, винесенням наказу про звільнення № 249-к від 29.09.2022 - в сумі 20000 грн 00 коп. (предмет розгляду справи № 748/3533/24), № 363-к від 30.12.2022 в сумі 50000 грн 00 коп. (предмет розгляду справи № 748/3543/24) та від 06.04.2023 № 86-к. При цьому справа № 748/249/23, в якій переглядається законність звільнення ОСОБА_1 наказом № 249-к від 29.09.2022, і натепер перебуває у провадженні господарського суду.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Карпенко В.К. (в режимі відеоконференції) просив відхилити апеляційну скаргу. На уточнююче запитання суду ОСОБА_2 пояснив, що цей позов подано у серпні 2024 р. у зв`язку з тим, що третій наказ про звільнення ОСОБА_1 був переглянутий судом у 2024 році. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
У справі встановлено таке.
Рішеннями Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.02.2023 встановлено, що наказом НААН України від 24.09.2021 № 389-к ОСОБА_1 призначено директором ДП «ДГ «Іванівка» з 27.09.2021 та укладено контракт з 27.09.2021 по 27.09.2024. 
28.09.2021 до ЄДРПОУ було внесено запис про призначення ОСОБА_1 директором ДП «ДГ «Іванівка».
Наказом НААН України від 29.09.2022 № 249-к, враховуючи зменшення обсягів виробництва продукції рослинництва, доведення Підприємства до скрутного економічного стану, зростання дебіторської та кредиторської заборгованості, збільшення заборгованості по зарплаті працівникам, несплату податкової заборгованості, понесені збитки та неефективне використання земельних ресурсів, основних фондів та іншого державного майна, ОСОБА_1 звільнений з посади директора ДП «ДГ «Іванівка» 29.09.2022 на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України (копія наказу - арк. 38). Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.12.2022 у справі № 748/1995/22, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 10.02.2023, визнано незаконним та скасовано зазначений наказ НААН України від 29.09.2022 № 249-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; його поновлено на посаді директора ДП «ДГ «Іванівка». Наведене підтверджено копією згаданої постанови арк. 26-35). Ці рішення виконано: наказом НААН України від 28.12.2022 № 361-к скасовано наказ від 29.09.2022 № 249-к «Про звільнення ОСОБА_1 » і його поновлено на посаді директора зазначеного Підприємства (копія наказу - арк. 45).
Наказом НААН України від 30.12.2022 № 363-к ОСОБА_1 звільнено з посади директора ДП «ДГ «Іванівка» на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку із порушенням ним підп. «а», «б», «ї» п. 27 умов укладеного сторонами контракту від 24.09.2021 і негативними наслідками, спричиненими цим порушенням: всупереч рішенню органу управління майном виконання функцій керівника без відповідних повноважень (копія наказу - арк. 46).
Наказом НААН України від 05.04.2023 № 84-к скасовано наказ НААН України від 30.12.2022 № 363-к «Про звільнення ОСОБА_1 », його поновлено на посаді директора ДП «ДГ «Іванівка»; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді. У цьому наказі зазначено, що його видано на виконання рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.03.2023 у справі № 748/249/23 (копія наказу - арк. 36). 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25.03.2024 у справі № 748/249/23 цю справу надіслано до Господарського суду Чернігівської області, в провадженні якого перебуває справа № 927/1455/23 за заявою кредитора ОСОБА_3 про банкрутство ДП «ДГ «Іванівка» (її копія на арк. 64 зворот-65).
Наказом НААН України від 06.04.2023 № 86-к ОСОБА_1 звільнено з посади директора ДП «ДГ «Іванівка» на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку із порушенням ним п. 27 умов укладеного ними контракту від 24.09.2021 (копія наказу на арк. 37).
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31.05.2023 у справі № 748/1513/23, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 06.12.2023, визнано незаконним та скасовано наказ НААН України від 06.04.2023 № 86-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; останнього поновлено на посаді директора ДП «ДГ «Іванівка» й допущено негайне виконання рішення суду в цій частині. Даючи оцінку законності звільнення ОСОБА_1 цим наказом, суд зазначив, що не встановлено доказів порушення ним п. 27 укладеного сторонами контракту. Крім того, ОСОБА_1 звільнено з 30.12.2022 і поновлено за рішенням суду 05.04.2023, а інформація виконуючого обов`язків директора ДП «ДГ «Іванівка», котра стала підставною звільнення ОСОБА_1 , датована 23.03.2023, тобто до поновлення позивача на посаді (копії цих судових рішень - арк. 22-25, 15-21).
Інші докази про обставини, які мають значення для справи, відсутні.
Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.
Апеляційний суд погоджується з твердженнями позивача про те, що незаконними звільненнями з роботи відповідач завдав йому втрат немайнового характеру у виді моральних страждань і втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, коли порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з ч. 1 ст. 233 цього ж Кодексу, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення – в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Виходячи з цих норм права, ОСОБА_1 мав звернутися до суду з вимогами, що розглядаються у цій справі, у 3-місячний строк з дня, коли він дізнався про завдання йому НААН України моральної шкоди у вказаний у позовній заяві спосіб.
За змістом ст. 233 КЗпП України, передбачені нею строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін, у зв`язку з чим в кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. 
ОСОБА_1 у позові посилався на те, що внаслідок трьох звільнень йому завдані моральні страждання. Проте: 
- рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.12.2022 у справі № 748/1995/22 виконано: наказом НААН України від 28.12.2022 № 361-к скасовано наказ від 29.09.2022 № 249-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Тож строк звернення до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, завданої цим незаконним звільненням, розпочався 29.09.2022 (дата звільнення) та закінчився 28.12.2022;
- рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.03.2023 у справі № 748/249/23 виконано: наказом НААН України від 05.04.2023 № 84-к скасовано наказ від 30.12.2022 № 363-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Тож строк звернення до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, завданої цим незаконним звільненням, розпочався з 30.12.2022 (дата звільнення) та закінчився 30.03.2023;
- рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31.05.2023 у справі № 748/1513/23, яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 06.12.2023, визнано незаконним та скасовано наказ НААН України від 06.04.2023 № 86-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ДП «ДГ «Іванівка»; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді. Отже строк звернення до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, завданої цим незаконним звільненням, розпочався 06.04.2023 (дата звільнення) та закінчився 06.07.2023. 
Згідно з ч. 1 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 (з наступними змінами), на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено з 24 год 00 хв 30.06.2023. Отже з урахуванням строку дії карантину, визначений ст. 233 КЗпП України строк для пред`явлення ОСОБА_1 позову, що розглядається, було продовжено до 28.09.2023. ОСОБА_1 звернувся з цим позовом лише 09.08.2024 через систему «Електронний суд»; поважності причин пропуску строку, про який йдеться, не наведено. Посилання представника ОСОБА_1 - адвоката Карпенка В.К. на те, що цей позов подано до суду у серпні 2024 року у зв`язку з тим, що третій наказ про звільнення ОСОБА_1 був переглянутий судом у 2024 році, в силу зазначеного вище не може бути використаний апеляційним судом для поновлення строку звернення до суду з позовом, що розглядається. Виснуючи про пропуск без поважних причин цього строку, апеляційний суд виходить ще й з того, що у ході розгляду справи не встановлено перепон для заявлення позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди одночасно з вирішеними вищевказаними рішеннями судів вимогами про поновлення на роботі.
З наведеного випливає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, з ухваленням рішення про відмову в задоволенні позову у зв`язку з пропуском позовною стороною строку звернення з ним до суду.
Оскільки рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню, то підлягає скасуванню й додаткове рішення цього суду від 18.10.2024 про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу (згідно з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у пп. 133-135 постанови від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21).
У порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України зі ОСОБА_1 на користь НААН України підлягає стягненню 1453 грн 40 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору (паперова копія платіжної інструкції на арк. 156 зворот).
Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Національної академії аграрних наук України задовольнити частково, рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2024 року та додаткове рішення цього суду від 18 жовтня 2024 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України про відшкодування моральної шкоди відмовити. 
Стягти з ОСОБА_1 на користь Національної академії аграрних наук України 1453 (одну тисячу чотириста п`ятдесят три) грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                               Судді: