Справа № 466/12815/24                                Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р. Б. 
Провадження № 33/811/358/25                        Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника-адвоката Прокоп Ю.Р.,        

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2025 року,
в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2025 року

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 14.12.2024 о 23.55 год. у м. Львові на вул. Чорновола, 95, керував автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статтею 130 КУпАП.
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що розгляд справи відбувся у його відсутності, про час та місце розгляду справи він повідомлений не був, копію постанови йому скеровано не було.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт звертає увагу, що накладаючи на ОСОБА_1 стягнення, суд не врахував обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП, не врахував особу ОСОБА_1 , його матеріальний стан.
Також, на думку ОСОБА_1 , судом належним чином не з`ясовано, чи було йому роз`яснено його права, зокрема, право на адвоката, чи не вчинявся на нього тиск зі сторони поліцейських.
Звертає увагу, що на камерах чітко видно, що він не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння, а просив залучити двох свідків для проходження ним огляду, проте йому було у цьому відмовлено.
Зауважує, що працівники поліції не запропонували йому проїхати у медзаклад для проходження огляду, а після складення протоколу не вилучили його водійське посвідчення та не відсторонили від керування
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Прокоп Ю.Р, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 15.12.2025 року серії ЕПР1 № 196728 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 15.12.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду у медичному закладі (а.с. 3);
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3677900 від 17.12.2024 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 7);
відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано як на вимогу поліцейського про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. (а.с. 7)
рапортом поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП від 15.12.2024 Миколи Васіва, відповідно до якого автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР. У ході спілкування у водія ОСОБА_1 встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с. 6).
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Окрім цього, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразові вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмовлявся з різних причин, як то: незаконна причина зупинки, викликав адвоката та очікує його і т.д. Іншими словами, ОСОБА_1 з різних надуманих намагався уникнути проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також на чергове прохання поліцейського продути газоаналізатор відповідає: «Не хочу. Я вживаю таблетки і можливо мені покаже ті проміле».
Вказана поведінка ОСОБА_1 була правомірно розцінена як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд відкидає як надумані твердження апелянта про те, що йому не було роз`яснено права, у тому числі право на адвоката, позаяк з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було надано можливість звернутися в безоплатну правничу допомогу, що він і зробив.
Щодо покликання апелянта про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому такі не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.
Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Покликання апелянта на неврахування судом обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , апеляційний суд не буру до уваги як безпідставні.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі,
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
постановив :
Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

                        Суддя Альберт БЕЛЕНА