ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/13279/24                                                         Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КЛОПОТ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 травня 2025 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                     Бєлової Л.В.
суддів:                     Аліменко В.О., Безименної Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області     про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення виплати ОСОБА_1 з 01.09.2023 на підставі довідки від 23.08.2023 №ФЧ52266 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 з обмеженням максимального розміру.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 з 01 вересня 2024 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 23.08.2023 №ФЧ52266, з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», у розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, щодо проведення виплати ОСОБА_1 з 01.09.2023 на підставі довідки від 23.08.2023 №ФЧ52266 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 з обмеженням максимального розміру.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 з 01 вересня 2023 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 23.08.2023 №ФЧ52266, з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», у розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Зокрема, апелянт зазначає, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення статті 2 Закону №3668, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Зазначені положення Закону №3668 неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.
Також апелянт наголошує, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 у справі 620/15138/23 визнано протиправними дії Головного управління щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки від 23.08.2023 № ФЧ52266 станом на 01.01.2023. На виконання рішення суду та відповідно до ст. 63 Закону №2262, позивачу перераховано пенсію з 01.02.2023 на підставі вказаної оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023.
Отже, на думку апелянта, оскільки пенсія позивача перераховувалася після 1 січня 2023 року у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то дана обставина є підставою, яка в силу приписів Закону № 2262-ХП та Постанов №118, 168 виключає можливість встановлення індексації.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області     про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. 
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до положень Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб''.
ІНФОРМАЦІЯ_2 видано позивачу довідку про розмір грошового забезпечення від 23.08.2023 №ФЧ52266 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023, до якої включено грошове забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі №620/5039/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію з 01.02.2023 згідно оновленої довідки від 23.08.2023 ФЧ№52266, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та постанови №185 від 23.02.2024 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі №620/5039/24 ГУПФУ в Чернігівській області у серпні 2024 року здійснило позивачу перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням індексації за 2022-2024 роки, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% грошового забезпечення, однак з обмеженням її максимального розміру.
Згідно з перерахунком пенсії (а.с.11) станом на 01.09.2024 підсумок пенсії становить 42758,53 грн, з урахуванням максимального розміру - 39758,53 грн.
03 вересня 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01.09.2024 без обмеження максимальним розміром із сумою індексації за 2022-2024 роки, з урахуванням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі №620/5039/24.
Відповідач листом від 20.09.2024 № 13617-12649/Ч-02/8-2500/24 повідомив позивача про те, що пенсія без обмеження максимального розміру встановлюється станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити перерахунок, тобто, станом на 01.02.2023 пенсія складає 39758,53 грн. Отже, пенсія з 01.04.2024 виплачується вказаному розмірі.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з цим адміністративним позовом.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив, зазначивши, що дії ГУПФУ в Чернігівській області щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача десятикратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є протиправними.
Також суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем на виконання постанов №118 та №168, №185 проведено позивачеві перерахунок пенсії, однак з обмеженням її максимальним розміром, визначеним законом.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що перерахунок пенсії позивача необхідно здійснювати   у розмірі 90% грошового забезпечення, оскільки звуження вказаної соціальної гарантії не допускається.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції ухвалив правильне рішення по суті позовних вимог, однак у тексті рішення у частині, що стосується позовних вимог, суд неправильно зазначив дату в написанні року - 2023 рік замість правильної дати в написанні року - 2024 рік.
Спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо обмеження позивачу пенсії граничним розміром.
Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Стаття 10 Закону № 2262-XII передбачає, що призначення і виплата пенсій, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до ч. 7 ст. 43  Закону  у редакції  Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.
Водночас,  рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016  визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), положення частини сьомої  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн
У вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що норми-принципи частини п`ятої  статті 17 Конституції України  щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.
Пунктом 2 резолютивної частини вказаного  рішення  суду конституційної юрисдикції передбачено, що положення частини сьомої  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня  ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Отже, починаючи з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в  Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 300/633/19 та від 21.09.2021 у справі № 370/2610/17.
До того ж, в указаних постановах суд касаційної інстанції підкреслив, що  рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), положення  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, а тому внесені у подальшому  Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII  (набрав чинності 01.01.2017) зміни до частини сьомої  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
У цьому контексті Верховний Суд зауважив, що буквальне розуміння змін внесених  Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII  з урахуванням  рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016  дозволяє стверджувати, що у  Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.
Викладене, у свою чергу, свідчить, що наразі стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі №620/5039/24 ГУПФУ в Чернігівській області у серпні 2024 року здійснило позивачу перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням індексації за 2022-2024 роки, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% грошового забезпечення.
Згідно з перерахунком пенсії (а.с.11) станом на 01.09.2024 підсумок пенсії позивача становить 42758,53 грн, проте фактично з 01.09.2024 виплачується з урахуванням максимального розміру пенсії в сумі 39758,53 грн. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом про реформування пенсійної системи, який набрав законної сили 01.10.2011.
Цим  Законом  внесені зміни у статтю 43  Закону  шляхом викладення її в редакції Закону про реформування пенсійної системи.
Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону та положення частини першої статті 2 Закону про реформування пенсійної системи (у частині поширення її дії на Закон), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає  статті 17 Конституції України  положення частини сьомої статті 43 Закону.
Водночас положення статті 2 Закону про реформування пенсійної системи (у частині поширення її дії на Закон), які дублюють зміст частини сьомої статті 43  Закону, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом з урахуванням  Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, та Законом про реформування пенсійної системи - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13.02.2019, що прийнята Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей  1,  8,  92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми  Закону  з урахуванням  Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19, від 27 січня 2022 року у справі №240/7087/20, від 18 травня 2022 року у справі №380/12337/20, від 01 червня 2023 року у справі №640/863/20, в якій пенсія позивачу також призначена після набрання чинності Законом № 3668-VI.
При цьому, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції помилково визнав протиправними дії та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01 вересня 2023 року, оскільки спірні правовідносини між сторонам склались у 2024 році та стосуються обмеження пенсії граничним розміром з 01 вересня 2024 року. Причому, позивач у позовних вимогах щодо зобов`язального характеру просив зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01 вересня 2024 року.
У зв`язку з чим, абзац другий та третій резолютивної частини оскаржуваного судового рішення підлягає зміні шляхом викладенні у відповідній редакції.
Доводи апелянта про те, що оскільки пенсія позивача перераховувалася після 1 січня 2023 року у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то дана обставина є підставою, яка в силу приписів Закону № 2262-ХП та Постанов №118, 168 виключає можливість встановлення індексації, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що у цій справі не є спірним питання щодо правомірності виплати позивачеві індексації за 2022-2023 роки, адже з матеріалів справи вбачається, що відповідач нарахував позивачу таку індексацію.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні шляхом викладення другого та третього абзаців резолютивної частини рішення у відповідній редакції. У решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст.    243,    315,    317,    322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року - задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року - змінити шляхом викладення другого та третього абзаців резолютивної частини рішення у наступній редакції:
«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення виплати ОСОБА_1 з 01.09.2024 на підставі довідки від 23.08.2023 №ФЧ52266 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 з обмеженням максимального розміру.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 з 01 вересня 2024 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 23.08.2023 №ФЧ52266, з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», у розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.».
У решті рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                          В.О. Аліменко,

                                                                                                    Н.В. Безименна