КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №363/1406/23                                                                                 Головуючий у суді І інстанції: Рудюк О.Д.
провадження №22-ц/824/7857/2025                                                           Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
08 квітня 2025 року                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Музичко С.Г., Желепи О.В.,
секретар судового засідання: Дуб С.І.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 січня 2025 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Вишгородської міської ради, служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2023 року  ОСОБА_2  звернулась до суду із позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою.
03 травня 2023 року ОСОБА_1  звернулась до суду із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним правочину, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, витребування майна.
04 травня 2023 року ОСОБА_3  звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним правочину, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, витребування майна.
04.05.2023 року адвокат Ткаченко Ю.О., яка здійснює представництво ОСОБА_2 , подала до суду клопотання про залишення заяви без розгляду на підставі ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
24.05.2023 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Вишгородської міської ради, служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою залишено без розгляду. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Виконавчий комітет Вишгородськоїміської ради про визнання недійсним правочин, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, витребування майна повернуто заявнику. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Виконавчий комітет Вишгородськоїміської ради про визнання недійсним правочин, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, витребування майна повернуто заявнику.
19.08.2024 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 24.05.2023 року скасовано. Направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Вишгородської міської ради, служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою залишено без розгляду.
У прийняті зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., Виконавчий комітет Вишгородської міської ради про визнання недійсним правочин, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, витребування майна відмовлено.
У прийняті зустрічного позову ОСОБА_3 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., Виконавчий комітет Вишгородської міської ради про визнання недійсним правочин, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, витребування майна відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 січня 2025 року в частині відмови у прийнятті до розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Виконавчий комітет Вишгородської міської ради про визнання недійсним правочину, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, витребування майна та відмови у прийнятті до розгляду зустрічного позову ОСОБА_3 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Виконавчий комітет Вишгородської міської ради про визнання недійсним правочину, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, витребування майна скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що зустрічні позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подані з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, а тому не можуть бути прийняті до розгляду з первісним позовом відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України.
Зазначала, що предметом первісного позову є вимога позивача ОСОБА_2 , щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 . Така вимога позивача обумовлена тим, що між нею та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір купівлі-продажу (серія та номер: 234) 23.02.2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.. Відповідно до договору продавцем ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було продано, а покупцем, ОСОБА_2 було придбано квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
У договорі зазначено, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» є іпотекодержателем за іпотечним договором № 2619/0808/71-079-Z-1, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В. 19 серпня 2008 року за реєстровим № 1721, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені.
Тобто у первісному позові йдется про задоволення вимоги про позбавлення права користування майном, а саме відчуженою квартирою, на підставі договору, який є предметом оскарження зустрічних позовів. Тобто у первісному позові йдеться про позбавлення права користування, а у зістрічних - про відновлення права власності і користування одним і тим самим предметом - квартирою АДРЕСА_2 .
Отже, як первісний, так і зустрічний позови у цій справі взаємопов`язані між собою, оскільки правовідносини у первісному та зустрічних позовах виникають щодо вирішення спору щодо прав на одне й те саме майно - квартиру АДРЕСА_2 . Для того, аби вирішити цей спір, необхідно встановлювати факт власності на майно, законність і підстави набуття у власність та інші пов`язані з цим обставини. Що, власне, і є предметом зустрічних позовів.
Окрім того, задоволення зустрічних позовів унеможливить задоволення вимог позивача за первісним позовом, оскільки зустрічні позовні вимоги мають на меті встановити незаконність набуття ОСОБА_7 , у власність спірної квартири АДРЕСА_3 .
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
10 березня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява від ТОВ «Фінансова компанія Управління активами», просили розгляд апеляційної скарги призначеного на 08.04.2025 року здійснювати у відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія Управління активами».
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду, та відмовляючи у прийнятті зустрічних позовів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що предметом спору за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Вишгородської міської ради, служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради є визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою.
Предметом спору за зустрічними позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є визнання недійсним договір купівлі-продажу від 23.02.2022 року, між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ОСОБА_2 , щодо продажу квартири АДРЕСА_2 . Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.02.2022 року, відповідно до якого 23.02.2022 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Скасування запис про право власності № 46874738 на квартиру АДРЕСА_1 ., за ОСОБА_2 . Витребування на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ., від ОСОБА_2 , як набувача за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 23.02.2022 року.
Суд першої інстанції виходячи з предмету зустрічного позову, та вважав, що об`єднання даних позовів в одне провадження та спільний розгляд вищезазначених позовів є недоцільним, оскільки позови містять різний зміст вимог, обставин, які підлягають доказуванню, а також їх спільний розгляд може ускладнити вирішення справи.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Ухвала суду першої інстанції оскаржується позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 в частині відмови у прийнятті до розгляду зустрічних позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .. В іншій частині ухвала суду сторонами не оскаржується, а тому не становить предмет даного апеляційного розгляду.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Відповідно до частини 3 статті 193 ЦПК України вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Відповідно до частини 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17 (провадження № 12-13гс19).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2023 року в справі № 459/1490/21 (провадження № 61-12807 св 22) вказано, що:
«відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.
Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.
Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.
Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.
Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483 цс 19).
Враховуючи викладене, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково».
Встановлено, що позивач за первісним позовом  ОСОБА_2 просила суд визнати такими, що втратили право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 січня 2025 року даний позов залишено без розгляду на підставі ухвали представника позивача. Ухвала в цій частині сторонами не оскаржується.
Звертаючись у травні 2023 року з зустрічними позовними заявами ОСОБА_1 просила суд (а.с. 76-120 том 1):
визнати недійсним договір купівлі-продажу (серія та номер: 234) від 23.02.2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ОСОБА_2   щодо продажу квартири АДРЕСА_2 ;
скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 63649510 від 23.02.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Солонець Тамарою Миколаївною, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, відповідно до якого 23.02.2022 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2589941232000;
скасувати запис про право власності № 46874738 на квартиру АДРЕСА_1 ., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2589941232000 за ОСОБА_2 ;
витребувати на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ., загальною площею 114,7 кв.м., житловою площею 63,7 кв.м., від ОСОБА_2 , як набувача за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 23.02.2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. за № 234;
встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши, що рішення суду після набрання ним законної сили, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 114,7 кв.м, житловою площею 63,7 кв.м..
Також у травні 2023 року з зустрічною позовною заявою звернувся ОСОБА_3 , в якому просив суд (а.с. 121-171 том 1):
визнати недійсним договір іпотеки №2619/0808/71-079-Z-1 від 19 серпня 2008 року про передачу у іпотеку квартири під номером АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк»;
виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки №2619/0808/71-079-Z-1 від 19 серпня 2008 року про передачу у іпотеку квартири під номером АДРЕСА_2 ;
визнати недійсним договір купівлі-продажу (серія та номер: 234) від 23.02.2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ОСОБА_2 щодо продажу квартири АДРЕСА_2 ;
скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 63649510 від 23.02.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Солонець Тамарою Миколаївною, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, відповідно до якого 23.02.2022 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2589941232000;
скасувати запис про право власності № 46874738 на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2589941232000 за ОСОБА_2 ;
витребувати на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 114,7 кв.м., житловою площею 63,7 кв.м., від ОСОБА_2 , як набувача за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 23.02.2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. за № 234. Встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши, що рішення суду після набрання ним законної сили, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 114,7 кв.м., житловою площею 63,7 кв.м..
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що позови містять різний зміст вимог, обставин, які підлягають доказуванню. За таких обставин, суд зробив обґрунтований висновок про відмову у прийнятті зустрічного позову. Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду, що спільний розгляд первісного позову та зустрічного є недоцільним, обидва позови не взаємопов`язані, зокрема, вони не виникають з одних правовідносин.
Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що у відповідності до практики Верховного Суду, зустрічний позов може бути поданий тільки за наявності  основного (первісного) позову. При вирішенні питання щодо правомірності відмови у прийнятті зустрічних позовів, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що основний (первісний) позов залишений без розгляду. Зазначена обставина унеможливлює вирішення питання про прийняття зустрічних позовів. Також суд апеляційної інстанції роз`яснює можливість подання позовів у загальному порядку
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та з врахуванням наявних матеріалів справи, тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено «11» квітня 2025 року.
 
Головуючий суддя                                                                 Л.П. Сушко
 
Судді                                                                                       С.Г. Музичко
 
                                                                                                 О.В. Желепа