ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 679/1758/24
Провадження № 22-ц/820/791/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., 

 
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою її представницею адвокатом Мураль Ольгою Миколаївною, на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 лютого 2025 року (суддя Стасюк Р.М.).
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
В обґрунтування позову зазначала, що шлюб між її батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Згідно з рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.08.2015 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягувалися аліменти на утримання позивачки, щомісячно і до досягнення нею повноліття. На даний час позивачка досягла повноліття і є студенткою ІІ курсу денної форми навчання романо-германського факультету Одеського національного університету імені І.І.Мечнікова. 
Вказувала, що навчання є платним та становить 34998 грн на рік. 
Враховуючи викладене вище та те, що позивачка не працює і потребує матеріальної допомоги на оплату за навчання, житло та проїзд, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 лютого 2025 року задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання, на період її навчання в розмірі 1/7 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду – 05 листопада 2024 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 678 грн. 27 коп.
Не погоджуючись із рішеннями суду першої інстанції, в поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить його змінити та задовольнити позовні вимоги шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання, на період навчання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.
Зазначає, що посилання суду на те, що визначений судом розмір аліментів перевищуватиме розмір щомісячного платежу за навчання є безпідставними, оскільки з 2025 року розмір оплати за навчання становить 4895,25 в місяць, крім цього оплата позивачки за проживання в гуртожитку за 2024 рік становила 9348,46 грн.
Вказує, що судом першої інстанції не було враховано те, що матір позивачки отримує мінімальну заробітну плату у розмірі 6440 щомісячно, водночас дохід відповідача є значно більшим.
Вважає безпідставними посилання відповідача на те, що він вже сплачує аліменти на утримання іншої дитини у розмірі 1/6 від його заробітку, оскільки відповідно до положень СК України розмір аліментів на двох дітей складає одну третину доходу, тобто на кожну дитину по 1/6.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 досягла повноліття, продовжує навчання в університеті, потребує матеріальної допомоги, стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 , яка продовжує навчання у розмірі 1/7 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно буде достатнім, таким, що відповідає потребам дочки та співмірним матеріальному становищу платника.
Такий висновок суду, на думку колегії суддів, відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах чинного законодавства.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.05.2006, який розірвано на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області № 2-252/11 від 18.03.2011. (а.с. 5)
Відповідач, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.10.2006 серії НОМЕР_1 .(а.с. 3)
ОСОБА_1 є повнолітньою. (а.с. 2)
Відповідно до відомостей довідки Одеського національного університету імені І.І.Мечнікова № 18_ВК-435/с від 23.10.2024, ОСОБА_1 є студенткою IІ курсу денної форми навчання романо-германського факультету Одеського національного університету імені І.І.Мечнікова за контрактом. Термін її навчання триває з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. (а.с. 4)
Відповідно до рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.08.2015  з  ОСОБА_2  стягуються на користь ОСОБА_5  аліменти на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.07.2015 до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 32)
Відповідач ОСОБА_2 працює у філії ВП «Хмельницька АЕС» АТ НАЕК «Енергоатом» на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування ЕРП і сума нарахованої йому заробітної плати за період з листопада 2023 по жовтень 2024 склала 495124,55 гривень. За вказаний період із заробітної плати ОСОБА_2 утримано аліменти на користь ОСОБА_5 16,66 %, у загальному розмірі за вказаний період 66402,63 гривень, та на користь ОСОБА_3 25%, у загальному розмірі за вказаний період 94812,37 гривень. (а.с. 30, зворот)
Зазначенні обставини підтверджуються матеріалами справи.
В силу ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений і своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 СК України).
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з положеннями ст. 200 ЦК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Разом з тим, на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання та чи повнолітні дочка, син, що продовжують навчання, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.
Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, суд першої інстанції врахував матеріальне становище платника аліментів, а також те, що органами державної виконавчої у примусовому порядку здійснюється стягнення із нього аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
А тому, враховуючи, що відповідач є працездатною особою та обставини наявності на його утриманні малолітньої доньки, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на обох батьків, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, визначений судом першої інстанції є обґрунтованим.
Посилання ОСОБА_1 на те, що розмір стягнутих судом з ОСОБА_2 аліментів не в повній мірі компенсує витрати пов`язані з навчанням та проживанням в гуртожитку є безпідставними та не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою її представницею адвокатом Мураль Ольгою Миколаївною, залишити без задоволення.
Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 01 травня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                І.В. П`єнта

Судді:                                                                А.П. Корніюк

О.І. Талалай