Справа № 127/2209/25 
Провадження № 33/801/419/2025
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романчук Р. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області  від 26 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2025 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись з цією постановою суду, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що відеозапис, наданий ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції, є недопустими доказом, оскільки невідоме джерело його походження, та з яких приладів і засобів велась відеозйомка. При цьому, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги ані пояснення потерпілого, ані пояснення свідка, ані зміст протоколу про адміністративне правопорушення. 
Водночас, 15.05.2025 року до апеляційного суду від захисника ОСОБА_2 – адвоката Дворжецького А.П. надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.
У поданому клопотанні, адвокат Дворжецький А.П. зазначив, що на розгляді Вінницького міського суду знаходилися матеріали справи про адміністративне правопорушення № 127/2200/25 про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАПза фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.01.2025 року у м. Вінниці.
10.03.2025 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду.
07.04.2025 року постановою Вінницького апеляційного суду, за клопотанням ОСОБА_1 , у справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.
За таких обставин, адвокат Дворжецький А.П. просив долучити до матеріалів даної справи Висновок експерта № СЕ-19/102-25/8148-ІТ від 30.04.2025 року (далі – висновок експерта).
За вказаним висновком експерта:
1.У цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Audi-100 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.3, 12.4 Правил дорожнього руху .
У цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Nissаn-Rogue (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху.
2.???Питання щодо причин виникнення дорожньо-транспортної ситуації експертами не вирішувалося. Вирішення зазначеного питання не входить до компетенції судового експерта, оскільки потребує застосування знань у галузі права, всебічної оцінки всіх зібраних у справі доказів (у тому числі і висновків судових експертиз), що є прерогативою слідчого (суду).
3.У цій дорожньо-транспортній ситуації, при врахуванні комплексу технічних величин, що містяться в наданих на експертизу матеріалах адміністративної справи, у діях водія автомобіля Nissаn-Rogue ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
4.У цій дорожньо-транспортній ситуації, при врахуванні комплексу технічних величин, що містяться в наданих на експертизу матеріалах адміністративної справи, невідповідність дій водія автомобіля Audi-100 ОСОБА_1 вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Разом з тим, апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати, з огляду на таке.
Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідальність за статтею 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Положеннями п. 2.3б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатись від керування цим транспортним засобом. 
Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1 Правил дорожнього руху).
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що доказів на підтвердження тих обставин, що саме дії водія ОСОБА_2 безпосередньо призвели до виникнення зіткнення транспортних засобів, в матеріалах справи немає.
Крім того, із досліджених доказівсуд першої інстанції встановив, що водій автомобіля «NISSAN ROGUE», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 своїми діями не створювала небезпеку водію автомобіля "AUDI", номерний знак НОМЕР_1 , тому в її діях невідповідностей вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, не вбачається.
Дані обставини підтверджуються, зокрема, дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, де зафіксовано момент руху транспортних засобів перед дорожньо-транспортною пригодою та вбачається, що водій автомобіля «NISSAN ROGUE», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , випередивши попутній автобус, який рухався в правій смузі, почала виконувати маневр перестроювання з лівої смуги в праву. На момент початку її перестроювання права смуга була вільна, по ній, в одному з нею напрямку, рухався лише автобус який вона випередила, жодних перешкод для здійснення нею маневру перестроювання не було. Після початку маневру її перестроювання, вбачається, що позаду в крайній лівій смузі для руху рухається автомобіль "AUDI" із значною швидкістю та стрімко наближається до автомобіля, яким керувала  ОСОБА_2 .
Підстав для визнання даного доказу неналежним суд не вбачав, враховуючи, що сторони в судовому засіданні не спростовували того факту, що на даному відеозаписі відображено саме їхні транспортні засоби в момент перед ДТП, яка відбулася 15.01.2025 о 12 год. 00 хв. по вул. Лучанській 1 в м. Вінниці. Крім того, доказів того, що даний відеозапис здобуто з порушеннями вимог законодавства, до суду не надано.
За таких умов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях  ОСОБА_2  ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком місцевого суду, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 283 КпАП у постанові місцевого суду мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків та інших осіб, пояснення яких можуть сприяти встановленню істини у справі, тощо. 
У даній справі суд першої інстанції не вжив усіх заходів для з`ясування обставин дорожньо-транспортної події і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, тому оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.
Згідно з матеріалами справи учасниками ДТП були дві особи, транспортні засоби яких отримали пошкодження, чим їм було завдано шкоди. Пояснення цих осіб щодо причин ДТП є суперечливими.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221715 від 15.01.2025року (а.с. 1) вбачається, що водій ОСОБА_2 15.01.2025 року о 12 год. 00 хв. по вул. Лучанській 1 в м. Вінниці, керуючи транспортним засобом марки «NISSAN ROGUE», номерний знак НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху не переконалася, що це буде безпечно, в результаті чого скоїла зіткнення з транспортним засобом марки "AUDI", номерний знак НОМЕР_1 (під керуванням ОСОБА_1 ). Також, внаслідок неконтрольованого руху транспортного засобу, ОСОБА_2 здійснила зіткнення з парканом, внаслідок чого транспортні засоби та паркан отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
Від надання письмових пояснень працівникам поліції щодо обставин цієї ДТП при складанні щодо нею протоколу за ст. 124 КУпАП  ОСОБА_2 відмовилася(а.с. 1).
У своїх письмових поясненнях суду від 13.02.2025року, які приєднано до матеріалів справи за клопотанням її захисника адвоката Дворжецького А.,  ОСОБА_2 вказала, що із зазначеними в протоколі обставинами вона погоджуюся лише в тому що вона дійсно керувала своїм транспортним засобом - автомобілем Nissan, та проїздила по вулиці Тиврівське шосе, рухаючись в напрямку центру міста Вінниці, при цьому, наближаючись до АЗС «СЕНС», яка розташована ліворуч по напрямку її руху, не доїхавши до перехрестя з вулицею Лучанською, випередивши попутній автобус, який рухався в правій смузі, почала виконувати маневр перестроювання з лівої смуги в праву. Швидкість її автомобіля складалабіля 50км/год. Наближаючись до перехрестя з вулицею Лучанською, вона рухалася на автомобілів крайній лівій смузі для руху, це було пов`язано з тим, що в крайній правій смузі, з невеликою швидкістю рухався автобус, який вона випередила, після чого почала плавно, на виконання вимог п. 11.2 ПДР, перестроюватися в крайню праву смугу для руху. На момент початку її перестроювання права смуга була вільна, по ній, в одному з нею напрямку, рухався лише той автобус який вона випередила, і він залишався позаду на відстані біля 15-20 метрів. До моменту, коли вона розпочала перестроювання в праву смугу, вона увімкнула покажчик правого повороту, та почала скеровувати свій автомобіль правіше. В момент початку маневру перестроювання, в дзеркало заднього виду вона бачила, що позаду, в крайній лівій смузі для руху в напрямку центру м. Вінниці, рухається якийсь автомобіль, на той момент той автомобіль перебував на рівні автобуса, а може ще й трохи подалі за нього, тобто далі від її автомобіля. Враховуючи швидкість її автомобіля, яка складала біля 50 км\год., знаючи що автобус, який вона випередила, рухається із занадто меншою швидкістю, аніж швидкість її автомобіля, розраховуючи, що легковий автомобіль AUDI рухається зі швидкістю, яка дозволена в населеному пункті, розпочала виконувати маневр перестроювання. В момент, коли керований нею автомобіль правими колесами перетнув лінію дорожньої розмітки, яка поділяє смуги для руху в одному напрямку, тобто одночасно займав дві смуги для руху, в дзеркало заднього виду вона помітила що ззаду до її автомобіля з великою швидкістю наближається автомобіль AUDI, та також перестроюється в праву смугу, незважаючи на це вона продовжувала виконувати маневр перестроювання, адже вже почала його виконувати, так як не мала перешкод для цього на момент початку маневру. Таким чином, продовжуючи рух, вона закінчувала маневр перестроювання, в цей момент автомобіль AUDI різко прийняв вліво та почав виконувати обгін її автомобіля, перетнувши при цьому подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, та виїхавши на смугу для руху в напрямку с. Лука Мелешківська, після цього перебуваючи на рівні керованого нею автомобіля, рухаючись в попутному з нею напрямку, перебуваючи на відстані біля 40 см. від лівої бічної сторони її автомобіля, автомобіль AUDI різко прийняв вправо і здійснив зіткнення правою передньою частиною автомобіля AUDI в ліву передню частину її автомобіля в районі лівого переднього колеса. Від цього зіткнення її автомобіль вдарився об бордюрний камінь праворуч, її автомобіль викинуло за межі проїзної частини, де він вдарився в паркан і перекинувся. На її думку, причиною даної пригоди стало перевищення швидкості водієм автомобіля AUDI, а також те, що він не дотримався безпечного інтервалу та швидкості(а.с. 21-22).
ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях від 15.01.2025року працівникам поліції (а.с. 5) зазначив, що він, 15.01.2025 року здійснював рух зі сторони населеного пункту Луки-Мелешківської в напрямку міста Вінниці. Він рухався по правій смузі, водій транспортного засобу марки «NISSAN ROGUE» здійснив різку зміну руху в його смугу. Намагаючись уникнути зіткнення, він почав гальмувати та змінювати рух у ліву смугу. В цей момент водій транспортного засобу марки «NISSAN ROGUE» також почала рухатись у ліву смугу і він відчув удар у праву сторону свого автомобіля.
В матеріалах справи також міститься схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 15.01.2025 року, яка є додатком до протоколу, в якій зафіксоване місце ДТП із зазначенням її прив`язки, графічно зображено та детально описано післяаварійне розташування транспортних засобів відносно один одного, конкретизовані погодні умови, стан покриття проїзної частини, наявність дорожніх знаків та розмітки, а також перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с. 3).
Між тим, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, експерт у своєму Висновку від 05.03.2025 року дійшов переконання, що у цій дорожньо-транспортній ситуації, при врахуванні комплексу технічних величин, що містяться в наданих на експертизу матеріалах адміністративної справи, невідповідність дій водія автомобіля Audi-100 ОСОБА_1 вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 90-108).
В той же час, відповідно до статей 252, 273 КУпАП, висновок експертизи підлягає перевірці й оцінці в сукупності з усіма доказами у справі.
З дослідницької частини названого висновку експерта вбачається, що експерт досліджував лише два варіанти розвитку подій, які передували цій ДТП: 1) випадок, якщо напрямок руху змінював автомобіль «NISSAN ROGUE» вліво та 2) випадок, якщо напрямок руху змінював автомобіль "AUDI". Натомість випадку, якщо напрямок руху змінювали обидва автомобілі одночасно експерт не досліджував, а тому зроблений ним висновок є неповним.
Крім того, експерт зазначив, що враховуючи розташування місця контакту транспортних засобів, в момент виникнення небезпеки для руху водію  ОСОБА_2 , передній габарит керованого нею автомобіля був попереду відносно переднього габариту автомобіля ОСОБА_1 , тим більше швидкість останнього була більшою за швидкість автомобіля  ОСОБА_2 , тобто він наздоганяв автомобіль  ОСОБА_2 , а остання в свою чергу повинна була слідкувати за дорожньою обстановкою попереду, а не збоку. Це дає підстави стверджувати, що з технічної точки зору можливість попередження зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 у водія  ОСОБА_2 від її дій не залежала (а.с. 106).
Однак, наведені висновки не відповідають вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху та встановленим обставинам справи, зокрема характеру ушкоджень транспортних засобів, та їх локалізацію(автомобіль «NISSAN ROGUE» під керуванням  ОСОБА_2  контактував лівою частиною з передньою правою частиною автомобіля "AUDI" під керуванням  ОСОБА_1 ), доказам, які їх підтверджують, зокрема поясненням учасників ДТП та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221715 від 15.01.2025 року, відповідно до яких ОСОБА_2 саме під час зміни напрямку руху не переконалася, що це буде безпечно, в результаті чого скоїла зіткнення з транспортним засобом марки "AUDI", чим порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху, згідно із яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відтак, за умови, що водій змінює напрямок руху, він повинен слідкувати за дорожньою обстановкою і переконатись, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а тому висновки експерта, що  ОСОБА_2  повинна була слідкувати за дорожньою обстановкою лише попереду, а не збоку, є такими, що не відповідають вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху та встановленим у справі обставинам.
Крім того, варто також звернути увагу на те, що у мотивувальній частині висновку експерт вказує, що в заданій дорожньо-транспортній обстановці  ОСОБА_2  перед ДТП рухалась із швидкістю, що перевищувала допустиму у населеному пункті, а з моменту виникнення небезпеки для руху не мала технічної можливості попередити пригоду шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху (а.с. 106).
При цьому, як дійшов висновку сам експерт, уцій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Nissаn-Rogue ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху (а.с. 107).
Згідно з п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. 12.5 У житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/год.
Також у самому дослідженні експертом визначено, що  ОСОБА_2  рухалась із швидкістю 72 км/год.
Таким чином, експертом було встановлено та в дослідницькій частині вказано, що  ОСОБА_2  вимоги наведених пунктів Правил дорожнього руху дотриманоне було.
Натомість, експерт вважав, що якщо б автомобіль  ОСОБА_2 , який рухається попереду, навіть виконував будь-які маневри (вліво або вправо) із зміною смуг руху, а автомобіль ОСОБА_3 рухався б із швидкістю 50 км/год. (згідно із вимогами п. 12.4 Правил дорожнього руху), тоді контактування між ними виключається, у зв`язку із різницею швидкостей руху між транспортними засобами.
За таких обставин належить дійти висновку, що у дослідницькій частині висновку експерта не наведено переконливих доводів, які б давали підстави експерту стверджувати, що в діях водія автомобіля «NISSAN ROGUE» ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, а сам цей висновок експерта є неповним та суперечливим, а тому не може бути покладений в даній справі в основу прийнятого судом рішення.
Між тим, апеляційний суд, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях  ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є помилковим, оскільки вказані вище докази у повній мірі підтверджують наявність в діях  ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_2  реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.
Відтак, доводи апеляційної скарги про наявність вини  ОСОБА_2  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, знайшли своє підтвердження.
Водночас, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Разом з тим, строки накладення адміністративного стягнення врегульовано статтею 38 КУпАП. За змістом частини 2 даної статті, якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції строк накладення адміністративного стягнення, визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП, закінчився. 
Пунктом 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
За таких умов, враховуючи усе викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1  задовольнити частково.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області  від 26 березня 2025 року скасувати та прийняти нову. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя         О. В. Ковальчук