ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 р. 	Справа № 520/8379/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/8379/24
за позовом      ОСОБА_1  
до     Військової частини НОМЕР_1             
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування ОСОБА_1  у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по лютий 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та у невиплаті позивачу сум індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1  нарахувати ОСОБА_1  індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по лютий 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та провести виплату донарахованих сум;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1  щодо не врахування абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1   в період з березня 2018 року по жовтень 2018 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1   здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2018 року по жовтень 2018 року із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням фіксованого розміру різниці між розміром індексації та розміром підвищення тарифних ставок (окладів) станом на 01.03.2018 відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійсненні позивачу розрахунку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1   здійснити перерахунок і виплату позивачу матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1  у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 23 листопада 2016 року по 28 лютий 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1  індексацію грошового забезпечення за період з 23 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача в період з 01 березня 2018 року по 04 жовтня 2018 року;
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1  за період з 01 березня 2018 року по 04 жовтня 2018 року із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням фіксованого розміру різниці між розміром індексації та розміром підвищення тарифних ставок (окладів) станом на 01.03.2018 відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1  розрахунку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1  матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди під час проходження військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1  за період з 01 березня 2018 року по 04 жовтня 2018 року із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням фіксованого розміру різниці між розміром індексації та розміром підвищення тарифних ставок (окладів) станом на 01.03.2018 відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду в цій частині скасувати та прийняти нове в наступній редакції: "Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1  за період з 01 березня 2018 року по 04 жовтня 2018 року із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням фіксованого розміру індексації-різниці між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу у березні 2018 року, який складає 4039,96 грн, відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції повинен був розрахувати конкретну суму індексації та провести власні розрахунки. 
Військова частина НОМЕР_1 (дал - відповідач) не надала відзив на апеляційну скаргу.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 23.11.2016 по 04.10.2018 проходив військову службу у складі Військової частини НОМЕР_1 .
28.02.2024 позивач  звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із запитом щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 23.11.2016 по 04.10.2018, грошової допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань.
За результатом розгляду запиту відповідач повідомив позивача, що все належне грошове забезпечення за період проходження військової служби йому виплачено в повному обсязі згідно чинного законодавства, діючого на час виплат. Наразі у військової частини НОМЕР_1 немає підстав (рішення Міністерства оборони України, рішення суду) для проведення розрахунку та виплати індексації грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період проходження служби ОСОБА_1 . 
Не погодившись із невиплатою відповідачем індексації за спірний період та неврахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди при виплаті допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за період з 23.11.2016 по 28.02.2018 (включно) повинен застосовуватися базовий місяць - січень 2008 року. За період з 01.03.2018 по 04.10.20218  для нарахування індексації грошового забезпечення базовим місцем слід брати березень 2018 року. Розрахунок грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік позивача повинен був проводитися з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога на оздоровлення та інші одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, в той час як позивач в апеляційній скарзі не погоджується з тим, що суд першої інстанції протиправно не зазначив суму індексації-різниці.
Отже, спірним є виключно обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушених прав позивача, що на думку суду першої інстанції має здійснюватися у спосіб зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1  за період з 01 березня 2018 року по 04 жовтня 2018 року із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням фіксованого розміру різниці між розміром індексації та розміром підвищення тарифних ставок (окладів) станом на 01.03.2018 відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. В той час як позивач в апеляційній скарзі наполягає на тому, що суд в оскаржуваному рішенні не розрахував суму індексації-різниці.
Внаслідок цього, як стверджує скаржник з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, застосований судом спонукаючий спосіб захисту має усічений вплив, не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, а також не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини.
Надаючи правову оцінку вказаним доводам позивача щодо способу захисту права позивача на отримання невиплачених сум індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.
Верховний Суд у пункті 62 постанови від 31 травня 2021 року у справі №420/7110/19 зазначав, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18, від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17, зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо правозастосування, які викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 звернув увагу на те, що у справах про нарахування індексації суди повинні перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації та у судовому рішенні вказати конкретні суми, на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити. Сам такий спонукаючий спосіб захисту, на думку суду касаційної інстанції, є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову.
У справі, що розглядається, суд першої інстанції, задовольняючи позов, не розрахував суму індексації різниці.
Внаслідок цього застосований судом першої інстанції спонукаючий спосіб захисту має усічений вплив, не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, а також не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини.
Усуваючи правові недоліки оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає за необхідне перевірити обґрунтованість нарахованої позивачем суми індексації-різниці.
У контексті наведеного, апеляційний суд зазначає, що термін “індексація-різниці” фактично запроваджений Верховним Судом у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, як позначення другого виду індексації грошового забезпечення, право на яку виникає на підставі абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
З урахуванням цієї позиції, що висловлена Верховним Судом у пункті 102 постанови від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078, а також з урахуванням висновків суду першої інстанції в частині, що не оскаржується відповідачем, позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Верховний Суд у пункті 106 вказаної постанови виснував, що розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
Так, Верховний Суд у пункті 108 тієї ж постанов дійшов висновку, що якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації за період 01.03.2018 по 04.10.2018.
Колегія суддів зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Таким чином, з метою встановлення наявності у позивача права на отримання суми індексації-різниці, на думку колегії суддів, варто встановити розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року, суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року та порівняти їх.
Відповідно до копії довідки про грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року останнє складає 8492,48 грн.
Грошове забезпечення позивача за березень 2018 року складає 8915,67 грн.
Таким чином, грошовий дохід позивача внаслідок підвищення посадових окладів змінився на: 8915,67 грн - 8492,48 грн = 423,19 грн.
В свою чергу, необхідно встановити величину приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року: 353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3% (величина приросту індексу споживчих цін).
Розрахунок величини приросту індексу споживчих цін за вказаний період має наступний вигляд: 2008 рік: 1,027*1,038*1,031*1,013*1,002 (1,008*0,995*0,999)*1,011*1,017*1,015*1,021* 2009 рік: 1,029*1,015*1,014*1,014 (1,009*1,005)*1,011*1,014 (0,999*0,998*1,008*1,009)*1,011* 2010 рік: 1,018*1,019*0,993 (1,009*0,997*0,994*0,996*0,998)*1,012*1,029*1,016 (1,005*1,003*1,008)* 2011 рік: 1,01*1,009*1,014*1,013*1,009 ( НОМЕР_2 ) * березень 2014 року-грудень 2014 року: 1,022*1,033*1,038*1,01*1,012(1,004*1,008)*1,029*1,024*1,019*1,03 * 2015 рік-березень 2016 року:1,031*1,053*1,108*1,14*1,022*0,986 (1,004*0,99*0,992)*1,023*0,987*1,02*1,022 (1,007*1,009*0,996*1,01) * квітень 2016: 1,035 * травень 2016-березень 2018: 1,245 (1,001*0,998*0,999*0,997*1,018*1,028*1,018*1,009*1,011*1,01*1,018*1,009*1,013*1,016*1,002*0,999*1,02*1,012*1,009*1,01*1,015*1,009) = 253,30%.
Суд враховує, що відповідачем, відповідно до вимог статті 77 КАС України, не доведено, що величина приросту індексу споживчих цін за період січень 2008-березень 2018 року має інший показник. До того ж, результат наведеного розрахунку також підтверджується Калькулятором розрахунку суми індексації зарплати (https://ips.ligazakon.net/calculator/zp).
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.
Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн).
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн- 423,19 грн = 4039,96 грн.
Аналогічний розрахунок долучено позивачем до матеріалів справи. Вказаний розрахунок не спростований відповідачем, та на думку апеляційного суду є правильним.
Підсумовуючи викладене, за наведеними колегією суддів розрахунками, з урахуванням актуальної практики Верховного Суду, яку суд зобов`язаний враховувати, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала 1762 грн*253,30% = 4 463,15 грн.
Оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року складав 423,19 грн, що не перевищує суму можливої індексації, правомірними є доводи позивача в апеляційній скарзі про наявність у нього право на отримання щомісячної індексації різниці за період з 01.03.2018 року по 04.10.2018 у розмірі 4039,96 грн (4463,15 грн- 423,19 грн) щомісячно.
За встановлених обставин та наведених вище висновків Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що доводи позивача про наявність у нього права на отримання суми індексації-різниці у розмірі 4039,96 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим, відповідачем не було проведено нарахування індексації грошового забезпечення в повному обсязі, а тому належним способом поновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з урахуванням фіксованого розміру індексації-різниці, а саме 4039,96 грн.
Враховуючи характер спірних правовідносин, саме такий спонукаючий спосіб захисту є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову, та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з  рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи те, що при постановлені оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, зміни рішення суду першої інстанції та викладення  першого та п`ятого абзаців резолютивної частини рішення в іншій редакції.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст.242,243, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року по справі № 520/8379/24 - змінити, виклавши перший та п`ятий абзаци резолютивної частини рішення наступним чином.
Адміністративний позов   ОСОБА_1  до Військової частини НОМЕР_1 про визнання  бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1   здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 04 жовтня 2018 року із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням фіксованого розміру індексації-різниці між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу у березні 2018 року, який складає 4039,96 грн, відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078".
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі № 520/8379/24 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін