Дата документу 28.04.2025 Справа № 335/2356/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 335/2356/25 
Провадження №22-ц/807/872/25 
Головуючий в 1-й інстанції – Рибалко Н.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року                                 місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.,	

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Євсюкова Федіра Борисовича на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2025 року, постановлену у м. Запоріжжіу справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Євсюкова Федіра Борисовича до Держави України в особі Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Євсюкова Федіра Борисовича звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури. 

Ухвалою судді Орджоінікдзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2025 року, з урахуванням ухвали судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2025 року про виправлення описки, цивільну справу № 335/2356/25 (провадження № 2/3335/1642/2025) за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Євсюкова Федіра Борисовича до Держави України в особі Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Євсюкова Федіра Борисовича подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом не вірно розтлумачено положення ч.7 ст.28 ЦПК України. Залишилось поза увагою суду те, що спір виник із діяльності управління патрульної поліції у Запорізькій області, тому позов подано на розгляд територіально підсудному Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя. 
В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив із того, що позов пред`явлено до Держави України в особі Департаменту патрульної поліції, а за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, Департамент патрульної поліції зареєстровано як юридичну особу органу державної влади із присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи, місцезнаходження якої є – місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3. 

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду.

Встановлено, що ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Євсюкова Федіра Борисовича звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Департаменту патрульної поліції про стягнення моральної шкоди.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Так, юридичною адресою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України є місто Київ, вулиця Ф. Ернеста, б. 3 (Солом`янський район міста Києва).

Відтак, позовна заява ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Євсюкова Федіра Борисовича до Держави України в особі Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, підсудна Солом`янському районному суду м. Києва, за місцезнаходженням відповідача юридичної особи.

Посилання в позові та в апеляційній скарзі на положення ч.7 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якої позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням, є слушними, між тим позивачем у позові визначено відповідачем саме Департамент патрульної поліції без зазначення відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, за місцем знаходження якого подається позов. 

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про направлення матеріалів справи за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

                                       У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Євсюкова Федіра Борисовича залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 28 квітня 2025 року.

Головуючий:                                С. В. Кухар

Судді:                                                                І.В. Кочеткова

                                                                       Г.С. Подліянова