ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

           17 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/21736/24	

Головуючий суддя І інстанції – Ремез К.І.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року в адміністративній справі №160/21736/24 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:
-  визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.07.2024 за вих. № 43060-29902/ С-01/8-0400/24 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 в стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, як працівник освіти відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ період навчання у Дніпропетровському педагогічному училищі з 01.09.1981 по 26.06.1984;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській зарахувати ОСОБА_1 в стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, як працівнику освіти відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ наступні періоди роботи:
1) з 21.08.1984 по 14.07.1986 (01 рік 10 місяців 24 дні);
2) з 21.07.1986 по 14.09.1987 (01 рік 01 місяць 24 дні);
3) з 01.10.1987 по 10.05.1990 (02 роки 07 місяців 10 днів);
4) з 15.05.1990 по 08.07.1991 (01 рік 01 місяць 24 дні);
5) з 08.07.1991 по 24.10.1991 (00 років 03 місяці 17 днів);
6) з 28.10.1991 по 31.03.1998 (06 років 05 місяців 04 дні);
7) з 01.04.1998 по 24.07.2002 (06 років 03 місяці 24 дні);
8) з 10.01.2012 по 01.10.2018 (06 років 08 місяців 22 дні);
9) з 02.10.2018 по 28.06.2024 (05 років 08 місяців 27 днів);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення пенсії за віком.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року адміністративний позов   ОСОБА_1  було задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.07.2024 за вих. № 43060-29902/ С-01/8-0400/24 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 в стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, як працівнику освіти відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ період навчання у Дніпропетровському педагогічному училищі з 01.09.1981 по 26.06.1984.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській зарахувати ОСОБА_1 в стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, як працівнику освіти відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ наступні періоди роботи: 1) з 21.08.1984 по 14.07.1986 (01 рік 10 місяців 24 дні); 2) з 21.07.1986 по 14.09.1987 (01 рік 01 місяць 24 дні); 3) з 01.10.1987 по 10.05.1990 (02 роки 07 місяців 10 днів); 4) з 15.05.1990 по 08.07.1991 (01 рік 01 місяць 24 дні); 5) з 08.07.1991 по 24.10.1991 (00 років 03 місяці 17 днів); 6) з 28.10.1991 по 31.03.1998 (06 років 05 місяців 04 дні); 7) з 01.04.1998 по 24.07.2002 (06 років 03 місяці 24 дні); 8) з 10.01.2012 по 01.10.2018 (06 років 08 місяців 22 дні); 9) з 02.10.2018 по 28.06.2024 (05 років 08 місяців 27 днів).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення пенсії за віком. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось  з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що у позивача відсутній необхідний стаж для призначення  грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна  скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 29.06.2024 та отримує пенсію за віком згідно Закону України від 09.03.2003 №1058-ІV  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
01.07.2024 через особистий кабінет на офіційному порталі Пенсійного фонду України Соловей Світлана Миколаївна звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії (допризначення пенсії).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.07.2024 № 43080-29902/С-01/8-0400/24 ОСОБА_1 надано відповідь, в якій зазначено, що для визначення права на виплату грошової допомоги, необхідно надати довідку на підтвердження факту роботи в закладі на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, на дату досягнення пенсійного віку та довідки про зазначення факту перебування/не перебування в учбових відпустках, у відпустках за доглядом за дитиною до 3-х років та у відпустках без збереження заробітної плати. 
Не погодившись з вказаними висновками відповідача, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на зарахування  періодів її роботи з 21.08.1984 по 14.07.1986; 21.07.1986 по 14.09.1987; 01.10.1987 по 10.05.1990; 15.05.1990 по 08.07.1991; 08.07.1991 по 24.10.1991; 28.10.1991 по 31.03.1998; 01.04.1998 по 24.07.2002; 10.01.2012 по 01.10.2018 та 02.10.2018 по 28.06.2024 до стажу роботи, що дають їй право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 частини 1  Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд апеляційної інстанції  погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, було затверджено постановою КМ України  від 23 листопада 2011 року № 1191. 
Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».
Згідно пунктів 5, 6, 7 вказаного Порядку від 23 листопада 2011 року № 1191, Грошова  допомога  надається  особам,  яким  починаючи   з 1 жовтня  2011  р.  призначається  пенсія  за  віком відповідно до Закону  України   "Про   загальнообов`язкове   державне   пенсійне страхування"  та  які на день досягнення пенсійного віку,  передбаченого  статтею  26  зазначеного Закону, працювали  в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах,  робота на яких  дає  право  на  призначення пенсії  за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення",  і  мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах,  а також якщо вони до цього не отримували  будь-яку пенсію. 
Для  визначення  розміру  грошової  допомоги  враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно  із  статтями  27  і  28 Закону  України   "Про   загальнообов`язкове   державне   пенсійне страхування", станом на день її призначення. 
Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово  у  розмірі  десяти  місячних  пенсій  за рахунок коштів  Державного  бюджету  України  одночасно  з  першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для відмови позивачу виплати одноразової допомоги були висновки відповідача щодо протиправності ненадання позивачем довідки про підтвердження факту роботи в закладі освіти, на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років на дату досягнення пенсійного віку та довідки про зазначення факту перебування/неперебування в учбових відпустках або у відпустках за доглядом за дитиною до 3 років та у відпустках без збереження заробітної плати.
Так, згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала:
- 21.08.1984 - прийнята музвихователем Петриківського яслі-саду №1 (наказ № 49-К від 14.08.1984); 
- 14.07.1986 – переведена на посаду вихователя дошкільного закладу м. Дніпропетровська (наказ РВНО 5 від 09.07.1986); 
- 21.07.1986 – прийнята на посаду вихователя дитячого комбінату № 274 тресту «Дніпроспецбуд» (наказ № 123-к від 18.07.1986); 
- 14.09.1987 - звільнена за власним бажанням, ст. 38 КЗпП УРСР (наказ № 189-к від 15.09.1987);
- 01.10.1987 – прийнята вихователем в дитячий комбінат № 282 ВО «Дніпропетровський комбайновий завод» ім. К.Е. Ворошилова» (наказ № 1378 від 01.10.1987);
- 10.05.1990 - звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР (наказ № 382 від 10.05.1990); 
- 15.05.1990 – прийнята на посаду вихователя дитячого комбінату тресту «Дніпроспецбуд» (наказ № 67-к від 15.05.1990);
- 08.07.1991 – звільнена за переведенням в дитячу установу № 375, п. 5 ст. 36 КЗпП УРСР (наказ № 66-к від 18.06.1991); 
- 08.07.1991 – прийнята на посаду вихователя дитячих яслі-саду № 375 (наказ № 14  38 від 01.07.1991); 
- 24.10.1991 – звільнена за власним бажанням (наказ № 20  15 від 14.10.1991);
- 28.10.1991 – прийнята вихователем в дитячий комбінат № 183 (наказ № 92  8 від 28.10.1991); 
- 31.03.1998 – звільнена за ст. 38 КЗпП України (наказ № 9  2-к від 31.03.1998); 
- 01.04.1998 – прийнята вихователем в дитячий дошкільний заклад № 274 (наказ № 20 від 31.03.1998); 
- 01.06.1998 - дитячий садок № 274 перепрофільований у дитячий будинок для дітей сиріт (наказ Бабушкінського РВНО № 63 від 01.06.1998); 
- 24.07.2002 – звільнена за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (наказ Бабушкінського РВНО № 45-б від 18.07.2002);
- 10.01.2012 – прийнята на посаду музичного керівника КЗО «Дошкільний навчальний заклад (яслі-садок) № 203 Дніпропетровської міської ради» (наказ № 7 від 10.01.2012 по ДНЗ № 203); 
- 12.12.2016 - КЗО «Дошкільний навчальний заклад (яслі-садок) № 203 Дніпропетровської міської ради» з 12.12.2016 перейменовано в комунальний заклад освіти «Дошкільний навчальний заклад (яслі-садок) Дніпровської міської ради (наказ № 288 від 12.12.2016); 
- 01.10.2018 - звільнена за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (наказ № 86-к від 18.07.2002 по ДНЗ № 203); 
- 02.10.2018 – прийнята на посаду музичного керівника в комунальний заклад освіти «Дошкільний навчальний заклад (яслі-садок) № 341 Дніпровської міської ради (наказ № 62-к12.04. від 01.10.2018); 
- 12.04.2021 - комунальний заклад освіти «Дошкільний навчальний заклад (яслісадок) № 341 Дніпровської міської ради з 104.2021 перейменовано в Комунальний заклад дошкільної освіти (яслі-садок) № 341 Дніпровської міської ради (наказ 77 від 12.04.2021); 
- 28.06.2024 – продовжує працювати на посаді музичного керівника Комунального закладу дошкільної освіти (яслі-садок) № 341 Дніпровської міської ради. 
Статтею 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з підпунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з підпунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує його стаж роботи.
Зміст Розділу 1 "Освіта" Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 року №909, в частині "Найменування закладів і установ" містить зазначення "Дошкільні навчальні заклади всіх типів", а в частині "Найменування посад" містить зазначення "вихователь, музичний керівник", при цьому зміст пункту 2 "Примітки" вказаного Переліку №909 визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Отже, робота саме в дошкільному закладі освіти на посаді вихователя, музичного керівника надає право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що згідно записів в трудовій книжці позивач має 32 роки 03 місяці 26 днів спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, як працівник освіти відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ, а саме: 1) з 21.08.1984 по 14.07.1986 (01 рік 10 місяців 24 дні); 2) з 21.07.1986 по 14.09.1987 (01 рік 01 місяць 24 дні); 3) з 01.10.1987 по 10.05.1990 (02 роки 07 місяців 10 днів); 4) з 15.05.1990 по 08.07.1991 (01 рік 01 місяць 24 дні); 5) з 08.07.1991 по 24.10.1991 (00 років 03 місяці 17 днів); 6) з 28.10.1991 по 31.03.1998 (06 років 05 місяців 04 дні); 7) з 01.04.1998 по 24.07.2002 (06 років 03 місяці 24 дні); 8) з 10.01.2012 по 01.10.2018 (06 років 08 місяців 22 дні); 9) з 02.10.2018 по 28.06.2024 (05 років 08 місяців 27 днів).           
Також, відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно - технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної 8 категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. 
Як видно з матеріалів справи, у період з 01.09.1981 по 26.06.1984 року позивач навчалась у Дніпропетровському педагогічному училищі.
В свою чергу, строк між днем закінчення навчання у Дніпропетровському педагогічному училищі (26.06.1984) та днем зарахування на роботу за набутою професією (21.08.1984) не перевищує трьох місяців, а весь період навчання позивача (з 01.09.1981 по 26.06.1984, а це – 02 роки 09 місяців 26 днів) входить до спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років та на виплату вищевказаної одноразової грошової допомоги.
Таким чином, з огляду на вказані обставини справ, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди її роботи з 21.08.1984 по 14.07.1986; 21.07.1986 по 14.09.1987; 01.10.1987 по 10.05.1990; 15.05.1990 по 08.07.1991; 08.07.1991 по 24.10.1991; 28.10.1991 по 31.03.1998; 01.04.1998 по 24.07.2002; 10.01.2012 по 01.10.2018 та 02.10.2018 по 28.06.2024 до стажу роботи, що дає їй право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 частини 1  Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і як наслідок, задля належного та ефективного захисту її порушеного права, суд вірно вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ 21910427) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 29.06.2024 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 частини 1  Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року в адміністративній справі №160/21736/24 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності  підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко