ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 квітня 2025 року           справа №200/7017/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі № 200/7017/24 (головуючий суддя у І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.03.2024 про призначення пенсії - протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення за результатами її розгляду у встановленому порядку.
В обґрунтування позову зазначила, що 27.03.2024 року нею, засобами вебпорталу Пенсійного фонду України, було подано заяву про призначення пенсії за віком, у відповідь на яку пенсійним органом надано повідомлення із зазначенням статусу звернення - "помилковий".
У вищевказаному повідомленні пенсійним органом вказано, серед іншого, про те, що у зв`язку з відсутністю в цій заяві інформації про місце проживання на підконтрольній Україні території неможливо направити заяву на розгляд.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року позов задоволено.
Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.03.2024 про призначення пенсії протиправною.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення за результатами її розгляду в установленому порядку.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Оскільки позивачем при зверненні до органів Пенсійного фонду України довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не надавалась, відповідач не мав правових підстав для розгляду заяви від 02.03.2024.
28.03.2024 позивач повторно звернулася із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до положень статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до якої було додано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 (із зазначеною у ньому адреси реєстрації: АДРЕСА_1 ) та довідка про відкритий рахунок в АТ "ПУМБ".
Оскільки ця заява не відповідала вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 № 22-1, відповідач не мав правових підстав для її розгляду.
За наслідками розгляду вказаних звернень позивачу направлено листи-роз`яснення від 08.04.2024 № 8106-5992/Д-02/8-0500/24 та від 26.04.2024 № 0500-0202-5/41829.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
З метою призначення пенсії позивач, за допомогою вебпорталу Пенсійного фонду України, звернулася до органів Пенсійного фонду, в порядку Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 із заявою від 27.03.2024 (із доданими документами).
Заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
За наслідками розгляду звернення позивача пенсійним органом, засобами вебпорталу Пенсійного фонду України, було надано повідомлення із зазначенням статусу звернення - "помилковий", та вказано про те, що у зв`язку з відсутністю в заяві інформації про місце проживання на підконтрольній Україні території неможливо направити заяву на розгляд.
В обґрунтування цього відповідач послався на положення пункту 1.5. розділу І Порядку № 22-1, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" від 05.11.2014 № 637.
Крім того, відповідачем були направлені позивачу листи від 08.04.2024 № 8106-5992/Д-02/8-0500/24 та від 26.04.2024 № 0500-0202-5/41829, якими позивача додатково повідомлено про відсутність підстав для розгляду поданої нею заяви, зокрема, у зв`язку з тим, що не надано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Отже, відповідачем фактично не здійснено розгляду по суті поданої позивачем заяви від 27.03.2024 про призначення пенсії за віком.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов до висновку, що відповідачем безпідставно не було здійснено розгляд по суті заяви позивача від 27.03.2024 про призначення пенсії, із прийняттям відповідного обґрунтованого рішення за результатами її розгляду.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
На підставі статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до вимог частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення або перерахунку пенсій урегульовані, зокрема, нормами Порядку № 22-1.
Згідно з абзацами 1, 2 пункту 1.1. розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший; заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання; заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію). Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, згідно з Положенням про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436.
Відповідно до пункту 1.7. розділу І Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Положеннями абзацу 14 пункту 4.2. розділу ІV Порядку № 22-1 установлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно з абзацами 2-4 пункту 4.2. розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Пунктом 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Таким чином, з огляду на вказані вище норми Порядку № 22-1, пенсійний орган, після одержання заяви щодо призначення (перерахунку) пенсії, зобов`язаний прийняти відповідне рішення за наслідками її розгляду в термін протягом 10 днів після надходження заяви (якщо цей строк не було продовжено відповідно до вимог пункту 4.2. розділу ІV Порядку № 22-1) та повідомити заявника про таке рішення не пізніше 10 днів після його винесення.
Як установлено судами та не заперечується відповідачем, розгляд заяви позивача від 27.03.2024 про призначення пенсії за віком відповідач фактично не здійснював та будь-якого рішення за результатами її розгляду не приймав.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до заяви позивача від 27.03.2024, місцем фактичного проживання ОСОБА_1 на дату її звернення вказано Республіку Болгарія.
Водночас, суд наголошує, що позивач є громадянкою України (що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 ) та, за умови підтвердження трудового стажу, наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав (у тому числі через ненадання позивачем до заяви про призначення пенсії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи).
Крім того, суд звертає увагу на те, що за усталеною судовою практикою призначення пенсії особі є можливим і на загальних підставах, тобто без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (зокрема у разі тому, якщо така особа не виявляє наміру користуватися додатковим захистом, який передбачений законодавством для внутрішньо переміщених осіб).
З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідачем безпідставно не було здійснено розгляд по суті заяви позивача від 27.03.2024 про призначення пенсії, із прийняттям відповідного обґрунтованого рішення за результатами її розгляду, внаслідок чого позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі № 200/7017/24 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі № 200/7017/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 16 квітня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 16 квітня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                А.В. Гайдар

                                                                                              І.В. Геращенко