УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження
11 квітня 2025 року  
м. Київ

справа №320/6315/22
адміністративне провадження №К/990/9280/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Чиркіна С.М., 
суддів:                      Шарапи В.М., Берназюка Я.О.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 320/6315/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - перший відповідач, ДІАМ), Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради (далі - другий відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), на стороні позивача - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо нездійснення функцій та заходів державного реагування (контролю) в межах компетенції, передбаченої Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності, для усунення порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні самочинного будівництва, реконструкції частини індивідуального житлового будинку (квартири № 1 та № 5 ) з двоповерховою прибудовою за адресою: будинок АДРЕСА_3 ;
зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України (ДІАМ) здійснити контроль (в порядку нагляду) за подання позову (належне представництво в суді) Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: будинок АДРЕСА_4 на земельній ділянці з кадастровим номером 3210300000:04:112:0117; 3210300000:04:112:0116, 3210300000:04:112:0291 та компенсацію витрат, пов`язаних із таким знесенням;
зобов`язати Білоцерківську міську раду в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: будинок АДРЕСА_4 на земельній ділянці з кадастровим номером 3210300000:04:112:0117; 3210300000:04:112:0116, 3210300000:04:112:0291 та компенсацію витрат, пов`язаних із таким знесенням;
зобов`язати Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області взяти до керівництва рішення  від 09.08.2018 № 7, видане головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Могиленком Павлом Андрійовичем та внести відповідним органам пропозиції щодо прийняття згідно із законодавством рішення стосовно самовільно збудованих будинків та споруд.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023, яке залишено без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2025, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області, Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради щодо нездійснення функцій та заходів державного реагування (контролю) в межах компетенції, передбаченої Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», для усунення порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні реконструкції частини індивідуального житлового будинку (квартири № 1 та № 5 ) з двоповерховою прибудовою за адресою: будинок АДРЕСА_3 .
Зобов`язано Державну інспекцію архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області, Білоцерківську міську раду в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради у межах наданих повноважень здійснити заходи державного архітектурно-будівельного реагування (контролю) за скаргами ОСОБА_1 в частині наявності порушень містобудівних умов та обмежень забудови, порушення пожежних, санітарних та екологічних норм при здійсненні реконструкції частини індивідуального житлового будинку (квартири № 1 та № 5 ) з двоповерховою прибудовою за адресою: будинок АДРЕСА_3 , із урахуванням мотивувальної частини рішення суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
04.03.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій скаржник просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі № 320/6315/22 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 320/6315/22, направити справу на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Верховного Суду від 24.03.2015 касаційну скаргу залишено без руху, постановлено, що задля усунення вказаних недоліків, скаржнику необхідно надати документа про сплату судового збору у визначеному законом розмірі, касаційну скаргу в новій редакції із належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, належним чином засвідчених документів, на підтвердження повноважень Рашкової В.В. діяти в інтересах ОСОБА_1 (копій документів із власноручним підписом представника позивача).
10.04.2025 на виконання вимог зазначеної ухвали, від скаржника до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків з додатками.
Отже, недоліки, які слугували підставою для залишення касаційної скарги без руху, були усунуті скаржником. 
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Обґрунтовуючи підстави звернення з даною касаційною скаргою скаржник посилається на приписи пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки не враховані висновки Верховного Суду, зазначені в постановах від 22.08.2018 у справі № 807/62/16, від 09.12.2019 у справі                            № 826/22842/15, та висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 31.10.2018 у справі № 725/5630/15-ц.
Крім того, як підставу касаційного оскарження скаржник вказує пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України в частині порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права з посиланням на пункти 1, 2 частини другої статті 353 КАС України. 
Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неповно з`ясував обставини та не довів обставини, що мають значення для справи. На думку скаржника, суди першої та апеляційної інстанцій визнали встановленими обставини справи, які не відповідають висновкам, викладеним у рішеннях суду першої та другої інстанції.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу у цій справі, Суд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі                               № 320/6315/22.
Керуючись статтями 248, 329, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 320/6315/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради, треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу                                № 320/6315/24.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                           С.М. Чиркін

Судді:                                                                                                     В.М. Шарапа

                                                                                                              Я.О. Берназюк