Справа № 755/8493/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7917/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Гаврилова О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі                                    Шпирук Ю.С.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2025 року, ухвалене у складі судді Гаврилової О.В., у справі № 755/8493/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Інтер поліс», про стягнення  матеріальної та моральної шкоди, -
                                                  
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Інтер поліс», про стягнення  матеріальної та моральної шкоди. Зазначав, що 07 лютого 2021 року, о 13 годин 20 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Березняківська, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулиці Дніпровська набережна, не врахувала дорожньої обстановки, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та не надала переваги у русі транспортному засобу «Nissan Tіida», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла зіткнення з ним. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 10.4, 16.11 ПДР України. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В зв`язку з ДТП його автомобіль зазнав механічних пошкоджень і йому завдано матеріального збитку, який відповідно до звіту складає 226 685,00 грн. Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4616692, автомобіль «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_1 , був застрахований у ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на строк з 13 лютого 2020 року до 12 лютого 2021 року, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130 000,00 грн., стягнення якої вирішено в досудовому порядку. Оскільки матеріальна шкода, яка заподіяна ОСОБА_3 перевищує суму страхової суми, а різницю відповідачка відшкодувати в добровільному порядку відмовляється, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь майнову шкоду в розмірі 96 685,00 грн., а також моральну шкоду, яку він оцінює у 20 000,00 грн.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. 
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто зі ОСОБА_2 в дохід держави 50,06 грн. судового збору.
У стягненні на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу - відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, пославшись на те, що транспортний засіб «Nissan Tida», д.н.з. НОМЕР_2 , вважається фізично знищеним, а тому він має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Зазначає, що згідно з наданим ним звітом № 3411/1 від 01 березня 2021 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Tida», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 23 лютого 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, визначена за витратним підходом, складає 422 319,64 грн., ринкова вартість транспортного засобу, визначена за порівняльним підходом, може складати 226 685,00 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу у результаті ДТП складає 226 685,00 грн. Також посилається на порушення судом першої інстанції строків розгляду справи.
В судовому засіданні адвокат Ладан Л.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,  апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.
ОСОБА_2 , представник ПрАТ СК «Інтер поліс», в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 07 лютого 2021 року, о 13 годин 20 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Березняківська, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулиці Дніпровська набережна, не врахувала дорожньої обстановки, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та не надала переваги у русі транспортному засобу «Nissan Tiіda», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла зіткнення з ним. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 10.4, 16.11 Правил дорожнього руху України.
Власником транспортного засобу «Nissan Tiіda», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , станом на момент ДТП був ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с. 9).
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року у справі № 755/3317/21 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 , на момент вказаної ДТП була застрахована у ПрАТ СК «Інтер-Поліс», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4616692 від 02 лютого 2020 року. Строк дії вказаного полісу з 13 лютого 2020 року до 12 лютого 2021 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130 000,00 грн. (а.с. 10).
Відповідно до звіту № 3411/1 від 01 березня 2021 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Tiіda», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , станом на 23 лютого 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, визначена за витратним підходом, складає 422 319,64 грн.; ринкова вартість транспортного засобу, визначена за порівняльним підходом, може складати 226 685,00 грн. (інструментальні дослідження КТЗ не проводились); вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу у результаті ДТП дорівнює 226 685,00 грн. (а.с. 11-24).
16 березня 2021 року ОСОБА_1  звернувся до ОСОБА_2 із заявою, в якій зазначив, що після ДТП вартість завданого йому матеріального збитку становить 226 685,00 грн. Також ОСОБА_1  зазначив, що ПрАТ СК «Інтер-Поліс» відшкодувало йому 113 000,00 грн. та запропонував ОСОБА_2 у добровільному порядку відшкодувати різницю матеріального збитку в розмірі 113 685,00 грн. (а.с. 25).
У відповідь на вказану заяву ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 про те, що між нею та ПрАТ СК «Інтер-Поліс» укладено договір добровільного страхування, відповідно до умов якого розмір страхової суми визначений сторонами у сумі 230 000,00 грн. ОСОБА_2 зверталася до ПАТ СК «Інтер-Поліс» стосовно виплати ОСОБА_1  страхового відшкодування. Страхова компанія повідомила, що на підставі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб «Nissan Tiіda», д.н.з. НОМЕР_2 , визнано фізично знищеним та виплачено страхове відшкодування в сумі 113 000,00 грн., з яким ОСОБА_1 погодився та залишив у своїй власності транспортний засіб «Nissan Tiіda», д.н.з. НОМЕР_2 . Тому підстави для відшкодування збитків у розмірі 113 685,00 грн. відсутні (а.с. 26-27).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11 серпня 2021 року щодо транспортного засобу «Nissan», VIN-код НОМЕР_3 , остання реєстрація транспортного засобу відбулася 14 липня 2021 року, а саме - перереєстрація транспортного засобу на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ (а.с. 46).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , стягнувши з відповідачки на користь останнього моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. та відмовивши у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб позивача вважається фізично знищеним, а тому фактичними даними, які мають значення для правильного визначення розміру завданої позивачу шкоди, є вартість залишків працездатних та ліквідних складових автомобіля, який зазнав ушкоджень. Натомість позивач не довів вартість транспортного засобу після ДТП, в зв`язку з чим, суд позбавлений можливості встановити фактичний розмір завданої позивачу шкоди.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним Законом у даних правовідносинах.
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. 
Згідно з п.п. 30.1., 30.2. ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,   згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18 (провадження № 61-17280св20), від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18 (провадження № 61-4879св21). Тому до спірних відносин підлягає застосуванню стаття 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі статті 8 ЦК України (аналогія закону).
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як було встановлено, 07 лютого 2021 року, о 13 годин 20 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Березняківська, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулиці Дніпровська набережна, не врахувала дорожньої обстановки, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та не надала переваги у русі транспортному засобу «Nissan Tiіda», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла зіткнення з ним. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року у справі № 755/3317/21 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні вищезазначеної ДТП. На момент вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 , була застрахована у ПрАТ СК «Інтер-Поліс» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4616692 від 02 лютого 2020 року із лімітом страхового відшкодування по майну в розмірі 130 000,00 грн. та нульовою франшизою. 
Відповідно до наданого ОСОБА_1  звіту ФОП ОСОБА_4 № 3411/1 від 01 березня 2021 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Tiіda», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, визначена за витратним підходом, складає 422 319,64 грн.; ринкова вартість транспортного засобу, визначена за порівняльним підходом, може складати 226 685,00 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу у результаті ДТП дорівнює 226 685,00 грн. (а.с. 11-24).
Тобто, оскільки вартість відновлення транспортного засобу «Nissan Tiіda», д.н.з. НОМЕР_2 , значно перевищує його ринкову вартість, а ремонт такого транспортного засобу вважається економічно необґрунтованим, розмір майнової шкоди був визначений позивачем як ринкова вартість транспортного засобу.
Разом з тим, враховуючи порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 8 ЦК України, а також ст. 1192 ЦК України, ОСОБА_1 мав право на відшкодовування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. В свою чергу, наполягаючи на відшкодуванню шкоди у розмірі ринкової вартості транспортного засобу до ДТП, позивач не надав суду доказів на підтвердження вартості транспортного засобу після ДТП, що виключає можливість визначення розміру майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню.
 Клопотань про призначення експертизи з метою визначення вартості транспортного засобу «Nissan Tiіda», д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП, тобто, після аварійного пошкодження (вартість залишків транспортного засобу), позивач ані в суді першої, а ні в суді апеляційної інстанції не заявляв.
Крім того, згідно з наданим відповідачем витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 11 серпня 2021 року, транспортний засіб «Nissan», VIN-код НОМЕР_3 , був перереєстрований на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ (а.с.46). Позивач не надав суду доказів вартості, за якою було відчужено транспортний засіб.
 Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 96 685,00 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків суду першої інстанції. 
Також, колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром моральної шкоди - 5000,00 грн. Визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди відповідає характеру правопорушення, глибині моральних страждань позивача, вимогам розумності та справедливості.
 Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.  
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 16 травня 2025 року.
Суддя-доповідач
Судді