П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 494/33/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року (суддя Рябчун А.В., м. Березівка, повний текст рішення складений 11.02.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

08.01.2025 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №1280 від 09 грудня 2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.
В обґрунтування поданої скарги позивач зазначає, що спірна постанова була винесена без повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого при цьому не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що, в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП, виключало можливість розгляду адміністративної справи. Водночас, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійною, безумовною підставою для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.
Окремо апелянт зауважив, що а ні Порядком №94, а ні Порядком №559 не передбачено вимоги особистого прибуття до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Посилаючись на те, що 17.06.2024 року внесений до Реєстру призовників, військовозобов`язаних, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження з повідомленням учасників справи відповідно до частини п`ятої статті 286 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
За наявними в матеріалах справи доказами судом апеляційної інстанції встановлено, що 03.12.2024 в ході особистого прийому старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 встановлено та складено протокол про адміністративне правопорушення №163 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , порушив правила військово обліку, а саме, не став на військовий облік та не отримав в/о документ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
ОСОБА_1 під підпис роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУПАП, вручено другий примірник протоколу та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16 год 00 хв. 06.12.2024 (а.с. 6 – 6 об).
09.12.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку із чим виніс постанову №1280 за справою про адміністративне правопорушення, якою наклав штраф на ОСОБА_1 у розмірі 17000 грн.
Вважаючи згадану постанову протиправною ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про її скасування.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні його позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП.
Доводи позивача про не належне сповіщення про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення суд відхилив як необґрунтовані, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що на розгляд справи про адміністративне правопорушення, призначений на 06.12.2024 року, ОСОБА_1 прибув, проте розгляд справи не відбувся з причин, що не залежать від ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Згідно положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно статті 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За правилами статті стаття 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а зробив наступні висновки:
«………закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.»
З матеріалів справи вбачається, що позивач був належним чином повідомлений про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 06.12.2024 (п`ятниця).
Проте, спірну постанову було прийнято 09.12.2024 (понеділок) і в матеріалах справи відсутні дані про повідомлення ОСОБА_1 про те, що адміністративна справа стосовно нього замість 06.12.2024 буде розглядатися 09.12.2024.
Таким чином, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого не було сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.
Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 №05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а дійшов наступного висновку:
«………факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.»
За приписами частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, враховуючи зазначені висновки Верховного Суду, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо протиправності оскаржуваної постанови, а тому вважає обґрунтованими вимоги позовної заяви в частині її скасування.
Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.
При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів пункту 3 частини другої статті 19 КАС України, не поширюється.
Повноваження ж адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку статті 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.
Скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.11.2021 №185/8460/16-а.
Отож, в даному випадку у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, а тому позовні вимоги й цій частині задоволенню не підлягають.
Резюмуючи все викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неправильне з`ясування справи знайшли своє часткове підтвердження та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відтак апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до статті 139 КАС України, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору за подачу позовної заяви (605,60 грн.) та апеляційної скарги (908,40 грн.), підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 272, 286, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Березівського районного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року – скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову №1280 про адміністративне правопорушення  за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
У задоволенні іншої частини адміністративного позову – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 1514,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                                  В.О.Скрипченко

Суддя                                                  М.П.Коваль

Суддя                                                  Ю.В.Осіпов