П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
03 березня 2025 року                                                                                     м. Київ
 
Справа №758/7034/24
Апеляційне провадження №33/824/196/2025
 
Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Цюрпіти Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року за матеріалами, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
 
В С Т А Н О В И В
 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №861117 від 15 травня 2024 року, 15 травня 2024 року о 05 год. 25 хв.  з в м. Києві по вул. Олени Теліги, 61, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення кольору обличчя. Від проходження огляду  на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн. 
Постанова суду мотивована тим, що факт вчинення ОСОБА_1 ,  адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ним порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
 
Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 ,  його захисником - адвокатом Ганжа А.Ю. подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 ,  керував транспортним засобом, та з матеріалів справи не зрозуміло, яка була причини його зупинки, а тому подальші дії працівників поліції щодо оформлення правопорушення слід визнати незаконними та протиправними.
Також захисник вказує на те, що на відеозаписі  не виявлено жодних ознак алкогольного сп`яніння, на які посилається поліцейський.
Захисник також зазначає, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи є неналежним та недопустимим доказом, оскільки є змонтованим та містить записи з різних камер.
Працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а навпаки цим самим екіпажем 15 травня 2024 року вже було складено два протоколи за ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто  замість того щоб відсторонити ОСОБА_1 від керування, працівниками поліції навмисно, штучно було спровоковано нове адміністративне правопорушення для збільшення показників.
На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження відносно ОСОБА_1 за п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
 
ОСОБА_1 та його захисник  - адвокат Ганжа А.О. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Від  захисника  - адвоката Ганжі А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він просив відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки він буде перебувати в цей час в іншому судовому засіданні в Іванківському районному суді Київської області.
Суд апеляційної інстанції відхиляє вказаного клопотання, виходячи з такого.
Так з матеріалів справи вбачається, що судове засідання з розгляду вказаної справи призначалось судом тричі, і кожного разу від захисника Ганжі А.О. до суду апеляційної інстанції надходили клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в цей час в іншому судовому засіданні. Судом апеляційної інстанції двічі було задоволено клопотання захисника та відкладено розгляд справи на іншу дату. 03 березня 2025 року від захисника Ганжі А.О. знову надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з наведених вище підстав, однак беручи до уваги ту обставину, що судом апеляційної інстанції вже двічі було відкладено розгляд справи за клопотанням захисника з вказаних вище підстав, та строки розгляду справи встановлені КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаного клопотання та розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.  
 
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності апеляційний суд виходить з такого.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).
 
З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2024 року о 05 год. 25 хв.  з в м. Києві по вул. Олени Теліги, 61, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення кольору обличчя. Від проходження огляду  на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вказане підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 861117 від 15 травня 2024 року. До протоколу долучено: направлення, відео БК 474389, 473817. У протоколі міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 від підпису відмовився /а.с.2/;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним працівником поліції на ім`я ОСОБА_1   /а.с. 4/;
копією водійського посвідчення водія ОСОБА_1 та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (витяг з ІІПС «Армор») /а.с. 5,6/;
відеозаписом з боді камери, на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або у медичній установі у лікаря нарколога /а.с. 7/.
Відповідно до положень ст.130 КУпАП, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та  тягне за собою адміністративну відповідальність.
Таким чином, висновок викладений в постанові Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Посилання захисника ОСОБА_1 на те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відхиляються апеляційним судом, оскільки з відеозапису з БК 474389, 473817 долученого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 сидить в автомобілі на місці водія за кермом, поліцейський повідомляє йому підстави зупинки, а саме зазначає, що на нього 15 травня 2024 року вже було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, та його було попереджено про заборонено керувати транспортним засобом, однак він знову сів за кермо та поїхав з ознаками алкогольного сп`яніння. Під час всього спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 жодних заперечень з приводу не керування ним транспортним засобом не висловив, а навпаки повідомив поліцейських, що в нього немає тверезового водія який би міг забрати автомобіль.
За таких обставин посилання ОСОБА_1   на те, що він не керував транспортним засобом, є безпідставними, та спростовуються матеріалами справи, та є такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.
Також судом апеляційної інстанції відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції навмисно, штучно було спровоковано нове адміністративне правопорушення за участю ОСОБА_3 , так як ними не було відсторонено його від керування, оскільки відповідно до п.п. 1.4, 1.9 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху повинен знати і неухильно виконувати вимоги ПДР, зокрема, положення п. 2.9 а ПДР, щодо заборони керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак останній нехтуючи ПДР продовжив керувати транспортним засобом. 
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис наявний в матеріалах справи не є цілісним, а тому не може бути належним доказом, суд до уваги не приймає, оскільки події, зафіксовані відеозаписом та переглянуті судом апеляційної інстанції, відповідають суті правопорушення.
Посилання захисника на те, що на відеозаписі у ОСОБА_1 не вбачається жодних ознак алкогольного сп`яніння, суд до уваги не приймає, виходячи з такого.
Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Відповідно до положень п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Отже, з наведених вище норм вбачається, що водій, відносно якого у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
В даному випадку, в працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, оскільки останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі, а тому останній виконуючи п. 2.5 ПДР України повинен був на вимогу поліцейських пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, однак останній від вказаного огляду відмовився.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                     Соколова В.В.