ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
22 травня 2025 року
м. Київ
справа № 450/2221/22
провадження № 61-11120св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2023 року в складі судді Мельничук І. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 18 червня 2024 року в складі колегії суддів: Шандри М. М., Крайник Н. П., Левика Я. А.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека) № 278 від 01 червня 2022 року «Про оголошення простою» у  частині оголошення йому простою та стягнути з відповідача різницю суми коштів заробітної плати за час перебування у простої.
На обґрунтування своїх вимог зазначав, що перебуває у трудових відносинах з  відповідачем та працює на посаді старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Львівській області. 
Наказом від 01 червня 2021 року йому оголошено простій не з вини працівника з 01 червня 2022 року до припинення чи скасування воєнного стану в Україні.
Вважав наказ незаконним. Відповідач не довів необхідності оголошення йому простою. Посилання відповідача в наказі на неможливість забезпечити його належними організаційними та технічними умовами, необхідними для виконання роботи, безпідставні. Діяльність територіального органу Укртрансбезпеки у Львівській області здійснюється у штатному режимі, агресія російської федерації впливу на його діяльність немає.
Наказ про оголошення простою носить вибірковий характер, оскільки простій оголошено не всім працівникам, без посилань на порядок відбору працівників, чим порушеного його права та законні інтереси.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано незаконним наказ Укртрансбезпеки № 278 від 01 червня 2022 року «Про оголошення простою» в частині оголошення простою ОСОБА_1 , старшому державному інспектору відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Львівській області.
Стягнуто з Укртрансбезпеки на користь позивача ОСОБА_1 різницю суми коштів заробітної плати за час перебування у простої.
Суд першої інстанції виходив з незаконності оскаржуваного наказу про оголошення простою. Відповідач не довів обставин, які б обумовлювали необхідність встановлення простою позивачу.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Львівського апеляційного суду від 18 червня 2024 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2023 року змінено в частині стягнення з Укртрансбезпека на користь позивача різниці суми коштів заробітної плати за час перебування у простої.
Стягнуто з Укртрансбезпеки на користь ОСОБА_1 різницю суми коштів  заробітної плати за час перебування у простої у розмірі 102 199,63 грн з урахування обов`язкових платежів.У решті рішення суду залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав незаконним наказ в частині встановлення простою позивачу та дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення різниці в заробітній платі (середньому заробітку) за весь час простою, проте помилково не визначив суму, що підлягає стягненню на користь позивача.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У липні 2024 року Укртрансбезпека звернулася до Верховного Суду з  касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 червня 2024 року й ухвалити нове рішення про відмову в позові.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Не врахували, що внаслідок введення воєнного стану, прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 303 від 24 лютого 2022 року, на підставі якої припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду  (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану,  та зменшення у зв`язку з цим робочого навантаження на працівників Укртрансбезпеки, було оголошено простій для деяких працівників, у тому числі позивача, оскільки відповідач об`єктивно, як роботодавець, не був спроможний забезпечити всіх працівників роботою.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
29 серпня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Позивач подав до Верховного суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.
У касаційній скарзі Укртрансбезпека просить розгляд справи проводити за участі її представника.
Оскільки попередній розгляд справи в суді касаційної інстанції проводиться без повідомлення учасників справи, немає підстав для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
ОСОБА_1 працює на посаді старшого державного інспектора відділу державного контролю на нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Львівській області.
Наказом Укртрансбезпеки № 278 від 01 червня 2022 року «Про оголошення простою», у зв`язку з відсутністю можливості забезпечення належних організаційних та технічних умов, необхідних для виконання роботи, та з метою належної роботи державного органу, ОСОБА_1 оголошено простій не  з вини працівника з 01 червня 2022 року до припинення чи скасування воєнного стану в України.
Пунктом 3 наказу наказано здійснювати оплату простою в розмірі 2/3 посадового окладу.
Наказом Укртрансбезпеки № 651 від 22 грудня 2022 року з 26грудня 2022 року ОСОБА_1 припинено простій не з вини працівника.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що  включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і  здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. 
Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно з частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. 
Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами (стаття 22 Закону України «Про оплату праці»).
Відповідно до статті 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. 
У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.
Тлумачення статті 34 КЗпП України свідчить про те, що обов`язковою підставою для введення простою на підприємстві є повна зупинка його роботи або роботи окремих підрозділів.
Згідно з частинами першою та другою статті 113 КЗпП України час простою не  з вини працівника, у тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівником розряду (окладу).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24  лютого 2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год 24 лютого 2022 року, який триває і на цей час.
У зв'язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і  свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (пункт 3 цього Указу).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Установлено, що в період з 01 червня 2022 року по 23 грудня 2022 року позивачу був оголошений простій не з вини працівника.
Водночас простій був оголошений не для всіх працівників Укртрансбезпеки.
В оспорюваному наказі немає посилань на положення частини першої статті 8  Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також не зазначено обставин, які б свідчили про відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання позивачем роботи, та обґрунтування, чому саме для позивача запроваджується простій.
Доказів на підтвердження відсутності в Укртрансбезпекиможливості забезпечити позивача роботою в період з 01 червня 2022 року по 23 грудня 2022 року саме через введення воєнного стану матеріали справи не містять.
З огляду на викладене суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку про визнання незаконним наказу відповідача щодо оголошення позивачу простою.
Також, установивши, що незаконні дії відповідача призвели до порушення права ОСОБА_1 на отримання заробітної плати відповідно до умов трудового договору, суд апеляційної інстанції обґрунтовано поклав на  відповідача обов`язок відшкодувати позивачу різницю між його середньою заробітною платою та виплаченими йому в період простою сумами. Визначений судом апеляційної інстанції розмір відшкодування відповідач у  касаційній скарзі не спростовує, тому Верховний Суд в силу вимог статті 400 ЦПК України правильність його визначення не перевіряє.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до власного тлумачення заявником норм законодавства та необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх скасування.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в незміненій при апеляційному перегляді частиніта постанову апеляційного судубез змін.
Щодо судових витрат
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про розгляд справи в судовому засіданні з викликомучасників справивідмовити.
Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2023 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та постанову Львівського апеляційного суду від 18 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її  ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                            М. Ю. Тітов
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко