Справа № 301/3845/24

ПОСТАНОВА
 
                                       І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И  
 
04.04.2025                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в користь держави.
       Відповідно до постанови суду, 05 листопада 2024 року об 11 годині 28 хвилин в с. Собатин по вул. Центральній, Хустського району, Закарпатської області,  ОСОБА_1  повторно протягом року керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак « НОМЕР_1 », без посвідчення водія відповідної категорії, якого взагалі не отримував, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.(а) Правил дорожнього руху.
       Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що в матеріалах справи відсутня довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, видана Управлінням патрульної поліції, якою підтверджується факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП: згідно мотивувальної частини постанови суду, останній лише один раз упродовж року притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, яке мало місце 14.09.2024, в той час наявність постанови про притягнення до відповідальності за ч. 10 ч. 121 КУпАП не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки відсутня кваліфікуюча ознака повторності. Зазначене свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
       До початку судового засідання від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та просив вимоги апеляційної скарги задовольнити, а постанову суду скасувати як незаконну.
       При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку 
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
       Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, справу розглянуто з дотриманням вимог ст. 280 КУпАП.
       Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №166653 від 05.11.2024 – 05 листопада 2024 року об 11 годині 28 хвилин в с. Собатин по вул. Центральній, Хустського району, Закарпатської області, ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак « НОМЕР_1 », без посвідчення водія відповідної категорії, якого взагалі не отримував, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.(а) Правил дорожнього руху та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
       Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою – четвертою цієї статті, зокрема: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
       Згідно вимог пункту 2.1»а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
       Суд першої інстанції, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №166653 від 05.11.2024 року; копію постанови серії ЕНА №3414443 від 05.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 10 ст. 121 КУпАП; письмові пояснення ОСОБА_1 від 05.11.2024 року; витяг з бази «Адмінпрактика», згідно якого постановою серії ЕНА №3051208 від 14.09.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП; диск із відеозаписами події на якому зафіксовані обставини вчинення останнім правопорушення; копію технічного паспорту серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак « НОМЕР_1 », оцінивши ці докази у сукупності і взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
       Апеляційний суд констатує, що вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
       Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 лише один раз упродовж року притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, яке мало місце 14.09.2024, в той час наявність постанови про притягнення до відповідальності за ч. 10 ч. 121 КУпАП не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки відсутня кваліфікуюча ознака повторності, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки згідно витягу з бази «Адмінпрактика», вбачається, що останній протягом 2024 року вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова серії ЕНА №3051208 від 14.09.2024 року), та в подальшому, у даній справі, був притягнутий судом до відповідальності за повторне протягом року вчинення аналогічного правопорушення.
       З висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 слідує, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами.
       З огляду на наведене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б дозволили дійти висновку про настання події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є безпідставними.
       Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно.
       Разом з тим, матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
       Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.
       Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.
       Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
       З урахуванням викладеного, в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.
       Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП.
       Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага