ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/18817/24
Провадження № 22-ц/820/831/25
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В., 
розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/18817/24 за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2025 року в складі судді Заворотної О.Л. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в:
У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, визначений в рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2016 року у справі №686/23335/16-ц, з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн до 12 000грн на місяць з врахуванням інфляції та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 12 000грн з врахуванням інфляції, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 
На підтримання заявлених вимог посилалася, що вони з відповідачем перебували у цивільному шлюбі і мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини. Їх син після розірвання стосунків із відповідачем зареєстрований і проживає з нею. Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року у справі № 686/23335/16-ц з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з 24 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти на утримання сина сплачує нерегулярно та недостатньо в мінімальному розмірі. На даний час сину 8 років, він навчається в З-A класі ліцею №14 імені Івана Огієнка Хмельницької міської ради. Хлопчик додатково відвідує заняття з англійської мови. З врахуванням віку сина, його витрати на одяг, взуття, предмети догляду, поповнення мобільного зв`язку, шкільне приладдя, засоби гігієни, тощо перевищують розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду та були призначені ще в 2016 році. 
Позивачка вказувала, що не перебуває в шлюбі, має старшу доньку, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час не працює, звільнилась з роботи 31.07.2023 року. Матеріальний стан ОСОБА_2 з 2016 року, часу постановлення попереднього рішення суду про стягнення аліментів значно покращився. Так, відповідач займається бізнесом, транспортними перевезеннями, має у власності 10 автомобілів, які використовує під транспортні перевезення, а саме службу таксі 579, сам працює таксистом, також наймає водіїв, які працюють по змінах на його автомобілях. Крім того, 29 листопада 2019 року ОСОБА_2 придбав дві квартири в новобудові АДРЕСА_1 , інша квартира АДРЕСА_2 загальною площею 35.3 кв.м. та друга квартира поряд квартира АДРЕСА_3 . 27 травня 2022 року купив нежитлове приміщення загальною площею 23.5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , набув у власність земельну 29.08.2019 року ділянку кадастровий номер: 6825085100:06:007:0104 площею 0.08 га. Дружина відповідача ОСОБА_5 має на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер: 6825089600:04:005:1314 площею 0,062 га для індивідуального садівництва, за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/рада Шаровечківська, "Абрикос" садівниче товариство обслуговуючий кооператив; квартиру загальною площею 74.3 кв.м., житловою площею: 37.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5 та квартиру загальною площею: 46.1 кв.м., житловою площею 31.5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 . Квартири здає квартирантам та отримує доходи, на її ім`я придбані у власність та зареєстровані два транспортних засоби, відповідач не декларує свої дійсні доходи, ухиляється від сплати податків. Витрати на придбання майна перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.
Таким чином, придбання відповідачем нерухомого та рухомого майно значної вартості, свідчить про покращення його майнового стану, а тому він має можливість сплачувати аліменти не в мінімальному розмірі, а в більшому розмірі в твердій грошовій сумі 12 000 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2025 року позов задоволено частково, змінено розмір аліментів згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року та стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 000 грн, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, в решті вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, вказує на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, оскільки судом не враховано всі обставини справи. Посилається, що стягнення з нього 5 000 грн щомісячно аліментів, ставить його у важке матеріальне становище, він не взмозі платити такі кошти про що неодноразово наголошувалося у судових засіданнях, оскільки на теперішній час ніде не працює, доходу не отримує. Крім того, судом не враховано його стан здоров`я, як платника аліментів, адже він має діабет ІІ типу та потребує пожиттєвого лікування, вартість ліків щомісячно коштує близько 3 000 грн. Не прийнято до уваги судом, що все рухоме та нерухоме майно ним придбалося у 2019 році ще до повномасштабного вторгнення, на даний час всі придбані авто перебувають у несправному стані і він навіть немає змоги їх продати. Апелянт просить врахувати, що він неодноразово купляв речі для сина, платив за його навчання, придбав йому ноутбук, за який досі виплачує кредит. Позивачка, намагається збагатитися за його рахунок, постійно пред`являючи різні позови, в тому числі і щодо стягнення заборгованості по аліментах, крім того, настроює проти нього їх сина, у зв`язку з чим дитина ставиться до нього як до чужої людини.
Тому, ОСОБА_2 просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2025 року змінити в частині грошової суми та стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 000 грн.
ОСОБА_1 також подала апеляційну скаргу, вважає що висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів не відповідають фактичним обставинам справи, так як суд не надав належної оцінки доказам у справі. Апелянтка вказує, що матеріальний стан ОСОБА_2 з 2016 року значно покращився, оскільки ним придбано 10 автомобілів, створено службу таксі, у якій він сам працює таксистом. Крім того, у 2019 році він придбав дві квартири, при цьому відповідач не декларує свої доходи, ухиляється від сплати податків, хоча витрати на придбання майна значно перевищують отриманий ним офіційний дохід. ОСОБА_6 вказує, що відповідач здоровий, молодий, працездатного віку, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 10 000 грн з огляду на його матеріальний стан. Апелянтка вважає, що жодних доказів матеріальної неспроможності відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі матеріали справи не містять. 
Тому ОСОБА_1 просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2025 року змінити в частині грошової суми та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10 000 грн.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою Чорноострівської селищної ради від 09.07.2021 № 443.
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2016 у справі № 686/23335/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 24 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилалася, що потреби дитини з віком збільшилися, а відповідач значно покращив свій майновий стан, а тому взмозі платити аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 12 000 грн. 
Згідно ч. 1-2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ст. ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Згідно із роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Таким чином, враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, та у зв`язку зі зміною матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.
Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів.
На підставі викладеного можна дійти висновку, що у законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені СК України.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Крім того, ч. 1 та 2 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Тобто аліменти, стягнуті у твердій грошовій сумі підлягають індексації, яка здійснюється на стадії виконання рішення суду.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів враховує, що у справах за позовом стягувача аліментів про збільшення розміру аліментів саме стягувач має надати докази на підтвердження тих обставин, на які посилається у своїх доводах у позові, зокрема, не лише про те, які доходи платник аліментів має на час розгляду питання про збільшення аліментів, а й які він мав доходи на час ухвалення рішення про стягнення аліментів для порівняльного аналізу. Те ж саме стосується і посилання позивачки на значне зменшення своїх доходів.
При цьому суд має виходити з матеріального становища обох сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 з часу прийняття рішення про стягнення аліментів у 2016 рік, придбав 10 транспортних засобів, що підтверджується, витягом з Єдиного державного реєстру транспортних засобів від 22.10.2024 № 31/22/1-4293, а також набув у власність в 2021 році дві квартири, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.06.2024 № 384882082, що свідчить про покращення матеріального стану відповідача.
Крім того, відповідач, як платник аліментів є працездатним, докази щодо наявності у нього проблем зі здоров`ям, які перешкоджають йому працевлаштуватися, в матеріалах справи відсутні, тому він може працевлаштовуватись на оплачувану роботу чи отримувати інші доходи внаслідок своєї трудової діяльності, відтак висновок суду, щодо часткового задоволення позовних вимог і що сума аліментів у розмірі 5000 грн. є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідає встановленим обставинам справи.
Натомість, з трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що вона була працевлаштована у ФОП ОСОБА_7 з 01 червня 2020 року продавцем продовольчих товарів, однак відповідно до Наказу № 01/07-2023 – к від 31 липня 2023 року звільнена із займаної посади, що свідчить про підтвердження доводів позивачки про відсутність у неї роботи.
Доводи ОСОБА_2 що стягнення з нього 5 000 грн щомісячно аліментів, ставить його у важке матеріальне становище, він не взмозі платити такі кошти про що неодноразово наголошувалося у судових засіданнях, оскільки на теперішній час ніде не працює, доходу не отримує, судом не враховано його стан здоров`я, як платника аліментів, все рухоме та нерухоме майно ним придбалося у 2019 році ще до повномасштабного вторгнення, на даний час всі придбані авто перебувають у несправному стані і він навіть немає змоги їх продати, слід відхилити, оскільки таким твердженням відповідача судом першої інстанції надана відповідна правова оцінка при визначенні розміру аліментів і вказані доводи були враховані при частковому задоволенні заявлених позовних вимог.
З цих же підстав суд відхиляє і доводи апеляційної скарги позивача про значне покращення матеріального стану відповідача, оскільки вказані обставини були підставою позову і теж були враховані судом при частковому задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів і визначенні розміру аліментів в сумі 5 000 грн.
Таким чином доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, а фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано відповідної правової оцінки. 
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
       Апеляційні скарги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2025 року залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 квітня 2025 року.

Судді                         А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Т.В. Спірідонова