ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року	Львів	Справа № 380/20332/24 пров. № А/857/16554/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П.	
за участю секретаря судового засідання   Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові   апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія “Спектр” на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року  у справі № 380/20332/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія “Спектр” до  Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 про визнання дії та бездіяльності протиправними, 
 місце ухвалення судового рішення  	 м.Львів	
Розгляд справи здійснено за правилами	позовного провадження в окремих    категоріях термінових справ	
суддя у І інстанції	Желік О.М.,	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	

ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Спектр» звернулося  до приватного виконавця Шелінської Юлії Андріївни з адміністративним позовом про:
- визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 20.09.2024, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Юлією Андріївною у виконавчому провадженні ВП № 75237019 щодо стягнення 10000,00 грн. витрат з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «СПЕКТР»;
- визнання протиправним та скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 20.09.2024, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Юлією Андріївною у виконавчому провадженні ВП № 75237340 щодо стягнення 61550,00 грн. витрат з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «СПЕКТР».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року  у справі № 380/20332/24 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити  повністю. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги вказує, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 р. у справі № 380/20332/24 не відповідає такому критерію як обґрунтованість. Неправильність рішення суду першої інстанції полягає в тому, що суд неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи та зробив висновки, що суперечать фактичним обставинам справи.
Позивач вважає вищевказані постанови приватного виконавця протиправними, з огляду на те, що постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у згаданих вище виконавчих провадженнях приватний виконавець не виносив, а обмежився лише постановами про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, що є порушенням встановленої процедури визначення, а в подальшому стягнення такого роду витрат згідно норм Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.
Також позивач зазначив, що з тексту оскаржуваних постанов про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 20.09.2024 слідує, що в них не наведено розрахунку здійснених витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження.
Окрім цього, наголошено, що постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 20.09.2024 містять лише вказівку на розмір додаткових витрат в сумі 10000,00 грн. у виконавчому провадженні ВП №75237019 та 61550,00 грн. у виконавчому провадженні ВП № 75237340, які є безпідставно завищеними. На підтвердження відповідного позивач посилався на висновок судового експерта ФОП «Лібич А.М.», згідно якого вартість робіт з демонтажу частини огорожі №1 та воріт №2 комплексу будівель і споруд за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Горішній, вул. Героїв України, 15, у відповідності до нормативних документів у галузі будівництва становить 13 262,00 грн. з урахуванням ПДВ.
Також  зазначає, що судом першої інстанції не враховано правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі №750/6790/17, 01 жовтня 2020 року у справі №703/1111/17, від 01 жовтня 2021 року у справі №751/4435/17, від 17 вересня 2020 року у справі №750/7800/17, від 30 липня 2020 року у справі №823/459/17, якими неодноразово наголошувалось, що мотивувальна частина постанови про стягнення витрат у виконавчому провадженні повинна містити детальний розрахунок здійснених витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження, який затверджено Наказом № 2830/5.
З тексту оскаржуваних постанов про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 20.09.2024 р. слідує, що в них не наведено розрахунку здійснених витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження, а лише зазначено вид та суму таких витрат.
Просить суд урахувати, що висновок судового експерта Лібича А.М. №28/24 від 27.09.2024 р. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи жодним чином не базується на вартості ремонтно-будівельних робіт, обчислених за нормами ДБН станом на 2021 рік, а навпаки - усі розрахунки були проведені судовим експертом за поточними цінами станом на 25 вересня 2024 р. Зокрема складовою частиною Висновку судового експерта Лібича А.М. №28/24 від 27.09.2024 р. є два додатки, а саме: (1) Зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва. Роботи із демонтажу частини огорожі № 1 та воріт № 2 комплексу будівель і споруд, який розташований за адресою Львівська обл., Пустомитівський район, с.Горішній, вул.Героїв України, 15, та (2) Локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 на роботи із демонтажу частини огорожі № 1 та воріт № 2 комплексу будівель і споруд, який розташований за адресою Львівська обл., Пустомитівський район, с.Горішній, вул.Героів України, 15. В обох згаданих додатках чітко та недвозначно вказано, що такі кошториси на роботи із демонтажу складено за поточними цінами станом на 25 вересня 2024 р.
Крім обумовленого просить урахувати, що в кошторис демонтажних робіт (паркан с.Горішній) від 11.09.2024 р. згідно Договору підряду № 11/09/24 від 11.09.2024 р. безпідставно:
внесено роботи по демонтажу воріт, чим фактично завищено додаткові витрати у межах ВП 75237019 на суму 6 000,00 грн.
внесено демонтажні роботи (висверлення усіх заклепок та демонтаж металевого каркасу на металопрофіль з поперечками), чим фактично завищено додаткові витрати у межах ВП 775237340 на суму 56 000,00 грн. (35 000 грн. + 21 000,00 грн.).
Відповідач   подав відзив  на апеляційну скаргу подану на основне рішення, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Третя особа    подала відзив  на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Про дату, час та місце розгляду справи відповідач, позивач, представник третьої особи повідомлені через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду. 
Третя особа подала клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість її представника в судовому засіданні, яке мало відбутися об 11:год 27.05.2025 року, однак на підтвердження такого клопотання не  надала належних доказів. На переконання колегії суддів відомості щодо призначення справи на 11 годину в господарському суді, який знаходиться у м. Львів не є перешкодою для прибуття в судове засідання призначене на 9:30 хв. Крім того, позивачем не надано доказів, що один й той же адвокат мав приймати участь  у цій справі та справі, яка мала відбутися  в господарському суді об 11:год 27.05.2025 року.  Також колегією ураховано, що вказана справа відноситься до категорії  термінових справ, про що відомо позивачу та його представнику. Як наслідок у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи колегією суддів – відмовлено.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення  слухання справи не направляв.
В судовому засіданні представник позивач Москаль Д.М. надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що:
- норми Закону №1404-VIII та  Інструкції №512/5 не містять обов`язку, зокрема, приватного виконавця щодо зазначення у постанові про стягнення витрат виконавчого провадження детального розрахунку кожного із виду витрат, понесених ним в тому чи іншому виконавчому провадженні;
-постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження виноситься виключно на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум. В межах виконавчих проваджень ВП №75237019 та ВП №75237340 стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум не відбулось, оскільки всі витрати були здійснені за рахунок власних коштів приватного виконавця, що підтверджується платіжними інструкціями, а як наслідок суд прийшов висновку про те, що  підстави для винесення постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження відсутні;
- посилання позивача на висновок судового експерта Лібича А.М., яким встановлено завищення розміру наданих фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 послуг, адже такий експертний висновок базується на вартості ремонтно-будівельних робіт, обчислених за нормами ДБН станом на 2021 рік.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.11.2023 у справі № 450/1038/21 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Спектр», треті особи Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР» усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належною йому земельною ділянкою з кадастровим номером 4623685100:04:000:1805 шляхом демонтажу металевого паркану та наданням безперешкодного доступу до ділянки.
Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.01.2024 у справі №450/1038/21 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Спектр» звільнити центральну під`їзну дорогу до ділянок цілого ряду.
Пустомитівським районним судом Львівської області 13.05.2024 видано виконавчі листи №450/1038/21.
06.06.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. винесено:
1) постанову про відкриття виконавчого провадження, номер ВП № 75237019, якою на виконання виконавчого листа №450/1038/21, виданого 13.05.2024 Пустомитівським районним судом Львівської області, протягом 10 робочих днів зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР» усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належною йому земельною ділянкою кадастровий номер 4623685100:04:000:1805 шляхом демонтажу металевого паркану та наданням безперешкодного доступу до ділянки;
2) постанову про відкриття виконавчого провадження, номер ВП № 75237340, якою на виконання виконавчого листа №450/1038/21, виданого 13.05.2024 Пустомитівським районним судом Львівської області, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «СПЕКТР» звільнити центральну під`їзну дорогу до ділянок цілого ряду протягом 10 робочих днів.
З метою примусового виконання основного та додаткового рішень Пустомитівського районного суду Львівської області у цивільній справі №450/1038/21 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Юлією Андріївною постановами про залучення суб`єкта господарювання від 11.09.2024 залучено фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 .
Між замовником в особі приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінською Юлією Андріївною та виконавцем в особі фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 укладено договори підряду №11/09/2024 від 11.09.2024 року та №11/09/2024-2 від 11.09.2024, предметами яких є надання робіт щодо демонтажу металевого паркана з наданням безперешкодного доступу до земельної ділянки з кадастровим номером 4623685100:04:000:1805 та звільнення центральної під`їзної дороги до ділянок цілого ряду шляхом демонтажу металевого паркану за адресою Львівська область, Давидівська територіальна громада, с.Горішній.
Між сторонами договорів затверджено кошториси демонтажних робіт (паркан с.Горішнє) від 11.09.2024, загальна сума робіт в яких становила: по договору №11/09/2024 від 11.09.2024 – 10000,00 грн.; по договору №11/09/2024-2 від 11.09.2024 – 61550,00 грн.
Суб`єктом господарювання було виставлено рахунки на оплату його послуг: №18-09/2 від 18.09.2024 на суму 10000,00 грн. та №18-09/1 від 18.09.2024 на суму 61550,00 грн.
Доказами надання послуг по договорам підряду №11/09/2024 від 11.09.2024 року та №11/09/2024-2 від 11.09.2024 є підписані між сторонами акти виконаних робіт від 19.09.2024, а також платіжні інструкції №20001 від 18.09.2024 та №20002 від 18.09.2024 (про перерахунок фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 сум авансу по договорам підряду в розмірах 5000,00 грн. та 30775,00 грн.), платіжні інструкції №20054 від 20.09.2024 та №20055 від 20.09.2024 (про перерахунок фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 решти суми за фактом надання послуг по договорам підряду в розмірах 5000,00 грн. та 30775,00 грн.).
20.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП №75237019 та ВП №75237340 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).
20.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. винесено постанови ВП №75237019 та ВП №75237340 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, згідно яких нею визначено розмір додаткових витрат приватного виконавця в сумі 10000,00 грн. у виконавчому провадженні ВП №75237019 та в сумі 61 550,00 грн. у виконавчому провадженні ВП №75237340.
Вважаючи протиправними вищевказані постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з метою їх скасування.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є  Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».
Відповідно до  статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою  статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»  передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються  Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини першої  статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно частини першої  статті 42 Закону № 1404-VIII  кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому  статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Частиною 2  статті 42 Закону України «Про виконавче провадження»  встановлено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Згідно з частини 3  статті 42 Закону України «Про виконавче провадження»  витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
Відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої  наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.
Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про:
відкриття виконавчого провадження;
стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується);
стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується);
стягнення витрат виконавчого провадження;
закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).
Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження:
виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари);
пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).
До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.
Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами  Закону  виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.
Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених  пунктами 1,  3,  4,  6,  8  частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених  пунктами 1,  2,  6,  7,  9-18,  19-1-21  частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
Якщо у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа витрати виконавчого провадження, які здійснювалися приватним виконавцем за рахунок власних коштів, не були стягнуті, приватний виконавець за потреби виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому  Законом  та цією Інструкцією.
Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 "Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1300/29430, затверджені види та розміри витрат виконавчого провадження.
Відповідно до розділу І "Види витрат виконавчого провадження" до видів та розмірів витрат виконавчого провадження, затверджених  Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5, належать: 
1. Виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари. 
2. Пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку. 
3. Послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів, спеціалістів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій. 
4. Послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум. 5. Проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини. 
6. Послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці. 7. Банківські послуги при операціях з іноземною валютою. 
8. Сплата судового збору. 
9. Плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію  статті 8 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження", плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження. 
10. Інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.
Згідно розділу ІІ "Розміри витрат виконавчого провадження" до видів та розмірів витрат виконавчого провадження, затверджених  Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5, визначено:
1. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах. Розміри витрат за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці визначаються наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10 жовтня 2013 року № 967/1218/869 "Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2013 року за №1887/24419. 
2. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта". 
3. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 5 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості розшукових дій, визначених законодавством.
4. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 8 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до ставок судового збору, затвердженого  Законом України "Про судовий збір". 
5. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 9 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати. 
6. Відповідні структурні підрозділи (спеціалісти) Міністерства юстиції України, головних територіальних управлінь юстиції, що відповідають за закупівлю товарів і послуг, протягом п`яти робочих днів з дати укладання договору про закупівлю товарів і послуг, визначених пунктами 1, 2, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, повідомляють Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції та відділи державної виконавчої служби про вартість закупівлі одиниці товару і послуги. На підставі наданої інформації державний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 8 розділу ІІ  наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5  приватний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження на підставі документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг.
Отож   постанова про стягнення витрат  виконавчого провадження виноситься, зокрема, у випадку закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої  статті 39 Закону №1404-VIII. 
При цьому, зміст викладених правових норм дає підстави для висновку про те, що умовою для стягнення витрат виконавчого провадження є примусове виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ.
У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому  Законом № 1404-VIII.
Підсумовуючи викладене суд зазначає, що витрати виконавчого провадження це фактично понесені державним чи приватним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій. Такі витрати компенсуються за рахунок боржника.
Колегією суддів встановлено, що  за наслідком примусового виконання основного та додаткового рішень Пустомитівського районного суду Львівської області приватним виконавцем Шелінською Ю.А. було винесено постанови від 20.09.2024 про закінчення виконавчих проваджень на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).
Цього ж дня приватним виконавцем Шелінською Ю.А. було винесено постанови від 20.09.2024 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «СПЕКТР» витрат виконавчого провадження, а зокрема:
- ВП № 75237019 щодо стягнення 10000,00 грн. витрат;
- ВП № 75237340 щодо стягнення 61550,00 грн.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом першої інстанції не враховано правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі №750/6790/17, 01 жовтня 2020 року у справі, №703/1111/17, від 01 жовтня 2021 року у справі №751/4435/17, від 17 вересня 2020 року у справі №750/7800/17, від 30 липня 2020 року у справі №823/459/17, якими неодноразово наголошувалось, що мотивувальна частина постанови про стягнення витрат у виконавчому провадженні повинна містити детальний розрахунок здійснених витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження, який затверджено Наказом № 2830/5, то колегія суддів зазначає, що приведені позивачем постанови Верховного Суду не містять таких правових висновків.
Натомість, Верховний Суд у постанові  від 02 червня 2022 року (справа № 640/4440/21)  указав про обов`язок приватного виконавця зазначати у постанові про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження розрахунок здійснених витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження.  При цьому Верховний Суд зазначив, що мотивувальна частина постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження повинна містити детальний розрахунок здійснених витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження.
Із змісту доводів апеляційної скарги та позовної заяви слідує, що позивач вважає оскаржувані постанови приватного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження протиправними, з огляду на те, що постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у згаданих вище виконавчих провадженнях приватний виконавець не виносив.
Надаючи правову оцінку вказаним доводам позивача колегія суддів зазначає, що за змістом пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої  наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 виконавець  виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у випадку  якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами  Закону.
Натомість в обумовлених  виконавчих провадженнях   відсутні обставини з приводу наявності стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, як наслідок до спірних правовідносин положення вказаної норми не застосовується. 
Окрім обумовленого пункт 2 розділу VI Інструкції № 512/5  також передбачає, що  у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених  пунктами 1,  3,  4,  6,  8  частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених  пунктами 1,  2,  6,  7,  9-18,  19-1-21  частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державнийвиконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
У даних правовідносинах 20.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП №75237019 та ВП №75237340 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), а як наслідок відповідач набув правих підстав для винесення оскаржуваних постанов про стягнення витрат виконавчого провадження.
Як слідує з приведеної вище норми,  постанова про стягнення витрат виконавчого провадження має містити відомості про  види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.
Постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 20.09.2024 містять  вид витрат виконавчого провадження - оплата послуг суб`єкта господарювання на підставі документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг, як додаткових витрат виконавчого провадження та вказівку на їх розмір в сумі 10000,00 грн. у виконавчому провадженні ВП №75237019 та 61550,00 грн. у виконавчому провадженні ВП№ 75237340.
Як наслідок оскаржувані постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 20.09.2024 містять відомості про суму та  вид витрат виконавчого провадження, а відтак винесені відповідачем у відповідності  та за наявності підстав,  визначених пунктом 2 розділу VI Інструкції № 512/5.
Відтак судом не здобуто доказів порушення відповідачем процедури винесення оскаржуваних постанов.
Стосовно ж доводів апеляційної скарги позивача щодо  необхідності урахування висновку експерта, як такого що складених за цінами 2024 року та доводів  з приводу  завищення вартості додаткових  витрат, а зокрема у  виконавчому провадженні:
ВП № 75237019, на суму  6 000,00 грн, позаяк в кошторис демонтажних робіт (паркан с.Горішній) від 11.09.2024 р. згідно договору підряду № 11/09/24 від 11.09.2024 р. безпідставно внесено роботи по демонтажу воріт;
ВП 775237340  на суму 56000 грн  (35 000 грн. + 21 000,00 грн.) позаяк в кошторис демонтажних робіт внесено демонтажні роботи (висверлення усіх заклепок та демонтаж металевого каркасу на металопрофіль з поперечками),  то колегія суддів зазначає.
Відповідно до пункту 8 розділу ІІ  наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5  приватний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження на підставі документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг.
Як наслідок вартість додаткових  витрат виконавчого провадження  здійсненого приватним виконавцем, визначається на підставі документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг, а визначення вартості виконуваних робіт здійснюється на договірних засадах. 
Отож висновок експерта не є тим документом, що визначає вартість додаткових витрат приватного виконавця, який визначається на договірних засадах на підставі документів про закупівлю послуг.
Окрім вказаного судом апеляційної інстанції ураховано, що з  метою примусового виконання основного та додаткового рішень Пустомитівського районного суду Львівської області у цивільній справі №450/1038/21 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Юлією Андріївною постановами про залучення суб`єкта господарювання від 11.09.2024 залучено фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 .
Між замовником в особі приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінською Юлією Андріївною та виконавцем в особі фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 укладено договори підряду №11/09/2024 від 11.09.2024 року та №11/09/2024-2 від 11.09.2024.
Предметом договору підряду №11/09/2024 від 11.09.2024  яких є виконання  робіт щодо демонтажу металевого паркана з наданням безперешкодного доступу до земельної ділянки з кадастровим номером 4623685100:04:000:1805. Схема паркану, що підлягає демонтажу згідно з цим договором міститься у топографічному плані М 1:500 СК -63, виготовленому ПП «Укрземпроект» у 2023 році, який є додатком до договору підряду. Металевий паркан, що підлягає демонтажу, розміщується  між точками координат 6 та 7 на топографічному плані. Демонтажу підлягає металевий паркан  (огорожа) включно зі стовпцями, на які він кріпиться, шляхом їх зрізки на рівні поверхні землі. Викорчовуванням підземної частини стовпців за цим договором не здійснюється. Згідно  п. 3.1 та 3.3  цього договору сторони погодили, що вартість робіт за цім договором становить 61550 грн, які замовник оплачує виконавцю у безготівковому порядку шляхом переказу коштів (а.с. 188 т.1).
Доказами надання послуг по договору підряду №11/09/2024 від 11.09.2024 року є підписаній між сторонами акт виконаних робіт від 19.09.2024, відповідно до якого  виконавцем  виконані роботи по звільненню  центральної під`їзної дороги  до ділянок цілого ряду шляхом демонтажу металевого паркана за адресою: Львівська область, Давидівська територіальна громада, с.Горішній. Вартість робіт 61550 грн.
Предметом договору підряду №11/09/2024-2 від 11.09.2024 є звільнення центральної під`їзної дороги до ділянок цілого ряду шляхом демонтажу металевого паркану за адресою Львівська область, Давидівська територіальна громада, с.Горішній. Схема паркану, що підлягає демонтажу згідно з цим договором міститься у топографічному плані М 1:500 СК -63, виготовленому ПП «Укрземпроект» у 2023 році, який є додатком до договору підряду. Металевий паркан, що підлягає демонтажу, розміщується  між точками координат 2 та 3 на топографічному плані. Демонтажу підлягає металевий паркан  (огорожа) включно зі стовпцями, на які він кріпиться, шляхом їх зрізки на рівні поверхні землі. Викорчовуванням підземної частини стовпців за цим договором не здійснюється. Згідно  п. 3.1 та 3.3  цього договору сторони погодили, що вартість робіт за цім договором становить 10000 грн, які замовник оплачує виконавцю у безготівковому порядку шляхом переказу коштів (а.с. 186-187,197 т.1).
Доказами надання послуг по договору підряду №11/09/2024/2 від 11.09.2024 року є підписаній між сторонами акт виконаних робіт від 19.09.2024, відповідно до якого  виконавцем  виконані роботи по звільненню  центральної під`їзної дороги  до ділянок цілого ряду шляхом демонтажу металевого паркана за адресою: Львівська область, Давидівська територіальна громада, с.Горішній з наданням безперешкодного доступу до земельної ділянки з кадастровим номером 4623685100:04:000:1805. Вартість робіт 10000 грн.
Суб`єктом господарювання було виставлено рахунки на оплату його послуг: №18-09/2 від 18.09.2024 на суму 10000,00 грн. та №18-09/1 від 18.09.2024 на суму 61550,00 грн.
Оплата вартості виконаних робіт  проведена у безготівковому порядку, підтвердженням чого є  платіжні інструкції №20001 від 18.09.2024 та №20002 від 18.09.2024 (про перерахунок фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 сум авансу по договорам підряду в розмірах 5000,00 грн. та 30775,00 грн.), платіжні інструкції №20054 від 20.09.2024 та №20055 від 20.09.2024 (про перерахунок фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 решти суми за фактом надання послуг по договорам підряду в розмірах 5000,00 грн. та 30775,00 грн.).
Між сторонами договорів затверджено кошториси демонтажних робіт (паркан с.Горішнє) від 11.09.2024, загальна сума робіт в яких становила: по договору №11/09/2024 від 11.09.2024 – 10000,00 грн.; по договору №11/09/2024-2 від 11.09.2024 – 61550,00 грн.
Доказами надання послуг по договорам підряду №11/09/2024 від 11.09.2024 року та №11/09/2024-2 від 11.09.2024 є підписані між сторонами акти виконаних робіт від 19.09.2024, а також платіжні інструкції №20001 від 18.09.2024 та №20002 від 18.09.2024 (про перерахунок фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 сум авансу по договорам підряду в розмірах 5000,00 грн. та 30775,00 грн.), платіжні інструкції №20054 від 20.09.2024 та №20055 від 20.09.2024 (про перерахунок фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 решти суми за фактом надання послуг по договорам підряду в розмірах 5000,00 грн. та 30775,00 грн.).
Стосовно ж доводів скаржника про відсутність  фактичного виконання робіт по демонтажу воріт та відсутність проведених робіт по  висверленню усіх заклепок та демонтажу металевого каркасу на металопрофілю з поперечками, то колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано суду належних  доказів, які б свідчили, що такі роботи з  метою примусового виконання основного та додаткового рішень Пустомитівського районного суду Львівської області у цивільній справі №450/1038/21 не проводилися та /або не могли проводитися у зв`язку з  фактичною відсутністю воріт, заклепок,  металевого каркасу на металопрофілю з поперечками  у складі металевого паркану, який підлягав демонтажу та  був перешкодою в користуванні ОСОБА_1 належною йому земельною ділянкою з кадастровим номером 4623685100:04:000:1805 з наданням йому  безперешкодного доступу до ділянки та звільнення центральної під`їзної дороги до ділянок цілого ряду. Наявні фотозображення у складі експертного висновку про який йдеться у апеляційній скарзі  таких доказів не містять, а сам висновок експерта не містить відомостей з приводу не проведення обумовлених робіт.
Як наслідок, скаржником не доведено  належними доказами обставин з приводу протиправного включення до кошторису  демонтажу, робіт по демонтажу воріт та  робіт по  висвердленню усіх заклепок та демонтажу металевого каркасу на металопрофілю з поперечками.
Стосовно ж доводів скаржника з приводу того що, в актах виконаних робіт 19.09.2024 переплутані види та обсяг виконаних робіт, які мали б бути проведені в межах певно визначеного виконавчого провадження, то колегія суддів зазначає, що в цілому  виконавчі провадження ВП № 75237019  та ВП № 75237340 здійснюються  з метою виконання судових рішень (рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.11.2023  та додаткового рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.01.2024) у одній і тій же справі №450/1038/21, суть виконання обумовлених рішень направлена на усунення перешкод в користуванні ОСОБА_1 належною йому земельною ділянкою з кадастровим номером 4623685100:04:000:1805 шляхом демонтажу металевого паркану та наданням безперешкодного доступу до ділянки  та звільнення центральної під`їзної дороги до ділянок цілого ряду.
При цьому, відображений в актах виконаних робіт від 19.09.2024 перелік   послуг  з примусового виконання   судових рішень у  справі №450/1038/21 в цілому  відповідає зобов`язанню, покладеному на боржника обумовленими судовими рішеннями та обсягу робіт які б мали бути проведені на виконання обумовлених судових рішень. Стосовно ж того, що при складанні названих актів виконаних робіт суб`єкт господарювання не дотримався процедури чіткого розмежування переліку виконаних робіт між двома виконавчими провадженнями у одній і тій же справі, то колегія суддів зазначає, що виявлені обставини є формальним порушенням яке в цілому не впливає на суть спірних правовідносин та розмір витрат виконавчого провадження, понесених приватним виконавцем з метою реалізації права на усунення перешкод в користуванні ОСОБА_1 належною йому земельною ділянкою з кадастровим номером 4623685100:04:000:1805 шляхом демонтажу металевого паркану та наданням безперешкодного доступу до ділянки  та звільнення центральної під`їзної дороги до ділянок цілого ряду  гарантованого у  судових рішеннях по справі №450/1038/21.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове  рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у  цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат  у даній справі - відсутні.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                                 П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія “Спектр” залишити без задоволення.
Рішення  Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року  у справі № 380/20332/24  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення. Порядок, строки та підстави  подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос  	
Повне судове рішення складено 27 травня 2025 року