ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року	Львів	Справа № 260/6114/24 пров. № А/857/151/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                               Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року (головуючий суддя Маєцька Н.Д., м.Ужгород) у справі №260/6114/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2024 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не повідомлення ОСОБА_1 про прийняте рішення №1168220383-2023-1 від 30.05.2023 року про відмову у призначенні йому житлової субсидії у порядку та строки, визначені у пункті 62 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848; визнати протиправним та скасувати рішення №1168220383-2023-1 від 30.05.2023 року Головного управління Пенсійного фонд) України в Закарпатській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 житлової субсидії з 01.05.2023 та здійснити перерахунок і виплату житлової субсидії з урахуванням сум, які були не нараховані раніше (з травня 2023 року).
Позов обґрунтовує тим, що з 01 січня 2016 року отримує субсидію за житлово-комунальні послуги за використану на опалення електроенергію виключно на опалювальний період з жовтня по травень щорічно. Однак, з початком опалювального сезону 2023-2024 року субсидія позивачу не надійшла. В той же час, повідомлення про погодження або у відмову у наданні субсидії позивачу не надходило. Вказує, що 15 січня 2024 року звернувся до ГУ ПФ України в Закарпатській області щодо призначення субсидії. Проте, листом від 28 лютого 2024 року відповідач повідомив про відмову в призначенні позивачу субсидії, оскільки наявна заборгованість з оплати ЖКП. На переконання позивача, відповідачем не проінформовано позивача про прийняте рішення про відмову у призначенні житлової субсидії у строк, визначений пунктом 62 Положення № 848. Разом з тим, порушення відповідачем вимог щодо інформування про прийняте рішення позбавило позивача можливості своєчасно надати до пенсійного органу документи щодо сплати/відсутності заборгованості/реструктуризації боргу/оскарження боргу в судовому порядку та мати можливість отримати житлову субсидію з початку періоду з 01.05.2023 року у відповідності до пункту 82 Положення № 848.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не повідомлення ОСОБА_1 про прийняте рішення від 30 травня 2023 року № 1168220383-2023-1 про відмову у призначенні йому житлової субсидії у порядку та строки, визначені у пункті 62 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого     постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 30 травня 2023 року № 1168220383-2023-1 про відмову ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 житлової субсидії з 01.05.2023 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що рішенням від 30 травня 2023 року № 1168220383-2023-1 позивачу відмовлено у призначенні житлової субсидії, у зв`язку з наявністю заборгованості за ЖКП відповідно до пункту 60 Положення № 848. Копію договору про реструктуризацію заборгованості позивачем подано лише після 15 січня 2024 року. В той же час, перевірити умови виконання умов договору про реструктуризацію в подальшому не вбачалося можливим, оскільки жодних документів, що підтверджували би відсутність заборгованості позивач не надавав. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
10.02.2025 позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. Доводи відзиву аналогічні доводам адміністративного позову. Крім того, зазначає, що рішення про відмову позивачу у призначенні житлової субсидії не містить інформації та конкретизації яка саме інформація наявна у відповідача та з чого саме складається заборгованість позивача. Вказавши підставою для відмови у призначенні житлової субсидії наявність у позивача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг відповідачем не наведено, не уточнено причин та не конкретизовано обставин, які слугували підставою для прийняття спірного рішення, що фактично позбавило позивача можливості усунути обставини, у зв`язку із якими йому було відмовлено в призначенні субсидії. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позову, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Рішенням ГУ ПФ України в Закарпатській області від 30 травня 2023 року № 1168220383-2023-1 позивачу відмовлено у призначенні субсидії.
01 серпня 2024 року позивач звернувся до ГУ ПФ України в Закарпатській області із заявою, в якій просив надати йому документальне підтвердження коли і яким документом було надіслано і вручено рішення про відмову в призначенні житлової субсидії від 30 травня 2023 року № 1168220383-2023-1.
Відповідач листом від 27 серпня 2024 року № 4223-3835/С-02/8-0700/24 повідомив позивача, що органом Пенсійного фонду України прийнято зокрема рішення про відмову у призначенні житлової субсидії від 30 травня 2023 року № 1168220383-2023-1 відповідно до пункту 60 Положення № 848, оскільки наявна заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У вказаному листі відповідач також зазначив, що листом Головного управління від 12 грудня 2023 року № 9562-9404/С-02/8-0700/24 позивача було повідомлено про прийняте рішення про відмову у призначенні субсидії від 30 травня 2023 року.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій, зокрема, житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами визначає Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджене     постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848     (Положення №848, в редакції, яка діяла станом на 01.05.2023).
Відповідно до пункту 3 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку.
У пункті 9 Положення № 848 визначено, що призначення житлових субсидій здійснюється починаючи з 1 грудня 2022 року органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до абзацу першого, четвертого підпункту 5 пункту 14 Положення № 848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період) якщо уповноваженим органом отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов). Житлова субсидія у випадку, передбаченому абзацом першим цього підпункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).
Відповідно до абзацу тринадцятого пункту 50 Положення № 848 для призначення житлових субсидій на запит уповноважених органів у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про суму простроченої понад три місяці (на дату подання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув, а також суму простроченої понад три місяці (на дату подання такої інформації) заборгованості з оплати абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг.
Відповідно до пункту 51 Положення № 848 відомості, зазначені у пункті 50 цього Положення, можуть надаватися уповноваженому органу у вигляді довідок, даних на електронних носіях інформації, через електронний кабінет Пенсійного фонду України тощо.
Відповідно до пункту 78 Положення №848 після закінчення строку отримання житлової субсидії уповноважені органи самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому періоді.
Відповідно до пункту 79 Положення № 848 уповноважені органи без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому цим Положенням, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення з використанням програмних засобів (в автоматичному режимі) про призначення, непризначення, відмову в призначенні житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктами 61, 62 цього Положення.
Відповідно до пункту 81 Положення №848 у разі отримання інформації про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги та/або внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, що відповідає вимогам, визначеним у підпункті 5 пункту 14 цього Положення, житлова субсидія на наступний період не призначається, про що уповноважений орган інформує громадянина у порядку, визначеному пунктом 62 цього Положення, або відповідна інформація зазначається у платіжному документі.
Аналізуючи зазначені вище норми Положення № 848, колегія суддів зазначає, що житлова субсидія на наступний період не призначається у разі отримання інформації про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії.
Як було вказано вище, ГУ ПФУ в Закарпатській області прийнято рішення від 30 травня 2024 року № 1168220383-2023-1 про відмову ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії на наступний період, з огляду на наявну заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В пункті 62 Положення № 848 визначено, що у разі прийняття рішення про відмову в призначенні житлової субсидії уповноважений орган повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття. При цьому, уповноважений орган інформує заявника про прийняте рішення в паперовій формі з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис із зазначенням причин відмови і порядку оскарження прийнятого рішення або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України або Портал Дія.
У період дії воєнного стану в Україні уповноважений орган може повідомляти заявнику про прийняте рішення в телефонному режимі із внесенням відповідного запису до окремого журналу реєстрації інформування заявників, в якому зазначається: номер рішення уповноваженого органу; номер телефону заявника; прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) заявника; прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) посадової особи, яка здійснювала інформування; дата та час телефонного дзвінка.
Якщо протягом двох місяців з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії на наступний період громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку, житлова субсидія призначається з початку такого періоду (пункт 82 Положення № 848).
Апелянт в скарзі зазначає, що позивача було повідомлено про прийняте рішення про відмову у призначенні субсидії від 30 травня 2023 року листом ГУ ПФ України в Закарпатській області від 12 грудня 2023 року № 9562-9404/С-02/8-0700/23. В той же час, як вбачається із листа ГУ ПФ України в Закарпатській області від 12 грудня 2023 року № 9562-9404/С-02/8-0700/23, в ньому надана відповідь на телефонне звернення позивача від 21.11.2023 року на урядову «гарячу лінію» Кабінету Міністрів України.
Разом з тим, ухвалою суду першої інстанції від 28 жовтня 2024 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області докази на підтвердження повідомлення позивача про прийняте рішення від 30.05.2023 року № 1168220383-2023-1 про відмову ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії, у відповідності до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач на виконання вимог цієї ухвали суду, доказів на підтвердження повідомлення позивача про прийняте рішення від 30 травня 2023 року № 1168220383-2023-1 про відмову у призначенні субсидії у строк, визначений Порядком № 848 не надав.
На думку апеляційного суду, вищевказане свідчить про порушення пенсійним органом триденного строку з дня прийняття такого рішення для повідомлення про відмову у призначенні житлової субсидії, передбаченого пунктом 62 Положення № 848. Зазначене порушення відповідачем вимог пункту 62 Положення № 848 щодо інформування, позбавило позивача можливості своєчасно надати до пенсійного органу документи щодо сплати/відсутності заборгованості/реструктуризації боргу/оскарження боргу в судовому порядку за житлово-комунальні послуги та мати можливість отримати житлову субсидію з початку періоду     з 01.05.2023, у відповідності до пункту 82 Положення № 848. В той же час, колегія суддів вказує, що 15 січня 2024 року між позивачем та ТОВ «Закарпаттяенергозбут» було укладено Договір № 3 щодо реструктуризації заборгованості за постачання електричної енергії в розмірі 12808,96 грн. за розрахункові періоди з січня 2022 по грудень 2023 включно. Згідно наведеного договору було реструктуризовано заборгованість ОСОБА_1 відповідно до графіку погашення заборгованості за постачання електричної енергії за спожиту електричну енергію в розрахункових періодах з січня 2022 року по травень 2023 року на строк до 20.01.2025 року. Станом на 01.11.2024 року несплаченою ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію залишається сума в розмірі 2481,51 грн. (з урахуванням поточних нарахувань).
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не повідомлення позивача про прийняте рішення про відмову у призначенні житлової субсидії у порядку та строки, визначені у пункті 62 Положення № 848, визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу житлової субсидії та зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про призначення позивачу субсидії з 01.05.2023 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у справі № 260/6114/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний