П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/23756/24	

Перша інстанція суддя Завальнюк І.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме:
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2015-2017 роки при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком; 
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії за віком з 02 травня 2018 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2015-2017 роки, відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року задоволено позов.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій зазначається про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення суду про відмову в задоволенні позову.
З доводів апеляційної скарги вбачається, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач у межах спірних правовідносин отримував пенсію за вислугу років та звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто здійснив перехід на інший вид пенсії, внаслідок чого при призначенні позивачу пенсії за віком правомірно використано середній показник заробітної плати, який використовувався при первинному призначенні пенсії.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 січня 2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення».
При цьому, з 02 травня 2018 року позивача управлінням ПФУ переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За розпорядженням № 148527 від 07 травня 2018 року розмір пенсії за віком визначено в розмірі 1779,58 грн.
В свою чергу, 11 червня 2024 р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про застосування до розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2015, 2016 та 2017 роки, тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Однак, листом № 19201-17682/A-02/8-1500/24 від 28 червня 2024 року відмовлено у такому розрахунку пенсії, так як застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки, проіндексованої на коефіцієнт 1,52001 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, визначений за період з 01.09.2000 по 30.04.2022 року згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір становить 4452,19 грн, де розмір пенсії за віком - 4334,14грн, доплата за 5 років понаднормового стажу 118,05 грн. Для розрахунку пенсії за віком з урахуванням показника середньо заробітної плати за 2015-2017 роки немає підстав.
Вважаючи протиправним застосування показника середньої заробітної плати при обрахунку розміру пенсії за віком, позивач звернувся з даним позовом до суду.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як відповідачем не доведено правомірності своєї бездіяльності у межах спірних правовідносин, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Згідно ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Згідно ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Згідно ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності відмови пенсійного органу у застосуванні показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року призначення позивачу пенсії за віком на підставі положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В даному випадку, як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача, згідно протоколу № 153 від 07 лютого 2014 року, позивачу, як працівнику освіти, з 31 січня 2014 року призначено пенсію за вислугу років на підставі «ЗДПС (реформа)».
Аналогічна підстава призначення пенсії позивача за вислугу років також зазначена в розпорядженні № 149527 від 19 вересня 2017 року.
З іншого боку, в розпорядженні № 148527 від 07 травня 2018 року, яким переведено позивача з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію за віком, також зазначено, що підставою призначення пенсії за віком є «ЗДПС (реформа)».
Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідна абревіатура (ЗДПС) є скороченою назвою ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не ЗУ «Про пенсійне забезпечення».
При цьому, згідно п. 16 розділу XV ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії за вислугу років), до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Тобто, станом на 2014 рік право на пенсію за вислугу років визначалось за ЗУ «Про пенсійне забезпечення», але така пенсія призначалась та обраховувалась за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналогічний алгоритм призначення пенсії за вислугу років відображено в п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.
Враховуючи викладене, колегією суддів встановлено, що у 2014 році пенсію позивачу за вислугу років призначено саме за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не за ЗУ «Про пенсійне забезпечення».
З іншого боку, висновок суду першої інстанції про те, що позивачу призначено пенсію за ЗУ «Про пенсійне забезпечення» є необґрунтованим, так як він суперечить зібраним доказам у справі.
Між тим, після призначення пенсії за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач, вважаючи, що у нього наявне право на перерахунок призначеної пенсії за віком, з урахуванням показників середньої заробітної плати в Україні за три попередні роки (2015, 2016, 2017), звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок його пенсії.
В свою чергу, перевіряючи правомірність отриманої позивачем відмови, колегія суддів зазначає, що згідно положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при обрахунку розміру пенсії за віком застосовується розмір заробітної плати (доходу), для визначення якого, зокрема застосовується розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
В даному випадку, як встановлено судом першої інстанції, пенсію позивачу за віком у 2018 році призначено із застосуванням середнього показника заробітної плати за 2014-2016 роки.
З іншого боку, колегія суддів зазначає, що положеннями ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на інший.
При цьому, законодавцем визначено, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої положеннями ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В свою чергу, колегія суддів вважає, що у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншого виду пенсії, але за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому позивач не має права на здійснення спірного перерахунку пенсії.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог допущено помилкове застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Задовольнити апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року – скасувати, з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

          Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
          Судді	  	О.В. Єщенко    А.В. Крусян