ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
23 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/23843/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року (суддя Кучма К.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
- визнати бездіяльність відповідача щодо не виключення його з військового обліку на підставі п.8 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції закону що діяв на момент досягнення 40 річного віку) в зв`язку з не отриманням до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності - протиправною;
- зобов`язати відповідача виключити його з військового обліку на підставі п.8 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції закону що діяв на момент досягнення 40 річного віку) в зв`язку з не отриманням до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано, що обов`язок зняти ОСОБА_1 з військового обліку у 2013 році у зв`язку з не отриманням до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності лежав виключно на ІНФОРМАЦІЯ_2 (правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а отже у даному випадку наявна бездіяльність посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім цього, зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 зарахований у запас за п.1 ст.18 «ЗОВО».
17.05.2024 року позивач засобами поштового зв`язку направив до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву про виключення його з військового обліку на підставі п.8 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції закону, що діяв на момент досягнення 40 річного віку) у зв`язку з не отриманням до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності.
20.06.2024 року за вх. № 7573/24 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшла вказана заява ОСОБА_1 від 17.05.2024 року щодо виключення з військового обліку на підставі п.8 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-XI.
Листом відповідача від 27.06.2024 року позивачу було відмовлено у виключенні з військового обліку військовозобов`язаних за відсутності законних підстав. У вказаному листі зазначено, що відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-XI, встановлено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.
Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність бездіяльності було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до частин третьої, дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XI  військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.
Згідно із частинами першою, п`ятою     статті 33 Закону №2232-XI     військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою КМУ від 30.12.2022 р. №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період (п.3 Порядку №1487).
Відповідно до п.20 Порядку № 1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Військово-обліковими документами є для військовозобов`язаних є військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.
Згідно із п.22 Порядку №1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону № 2232-ХІІ. 
В силу пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-XI     (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин 17.05.2024) взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних:
які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву;
призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених     частиною одинадцятою     статті 1 цього Закону;
які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до     Закону України     «Про альтернативну (невійськову) службу» та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних;
військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;
які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;
зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;
які відповідно до     статті 18     цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби;
які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників;
які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі;
які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку;
які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.
Відповідно до положень п.8 ч.6 ст.37 Закону № 2232-XI     (в редакції, чинній станом на час досягнення позивачем 40-річного віку) виключенню  з  військового  обліку  у  районних  (міських) військових   комісаріатах  (військовозобов`язаних  Служби  безпеки України  у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України, які не отримали до  40-річного  віку  військово-облікової  або спорідненої з нею спеціальності.
Згідно із положень ч.6 ст.37 Закону № 2232-ХІІ, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин 17.05.2024), виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Колегія суддів погоджується з судом преш ох інстанції про відсутність законних підстав для виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку з не отриманням до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності.
Відповідно до     статті 58 Конституції України     закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той     закон     або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Тобто, дія нормативно-правового акта в часі пов`язується із вступом його в силу і з моментом втрати ним юридичної сили.
За колом осіб дія нормативно-правового акта поділяється на такі види: загальні (розраховані на все населення), спеціальні (розраховані на певне коло осіб) та виняткові (роблять винятки із загальних і спеціальних).
На порядок дії нормативно-правового акта за колом осіб поширюється загальне правило: нормативно-правовий акт діє стосовно всіх осіб, які перебувають на території його дії і є суб`єктами відносин, на яких він розрахований. Коло осіб, на яких поширює свою дію той чи інший нормативно-правовий акт, може визначатися також за ознакою статі, віком, професійної приналежності (наприклад, військовослужбовці), станом здоров`я.
У зв`язку із внесенням змін до     Закону №2232-XII виключено п.8 ч.6 ст.37 Закону № 2232-XI, яким було передбачено, що виключенню  з  військового  обліку  у  районних  (міських) військових   комісаріатах  (військовозобов`язаних  Служби  безпеки України  у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України, які не отримали до  40-річного  віку  військово-облікової  або спорідненої з нею спеціальності.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що дія вказаного     Закону     у новій редакції поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на всіх осіб, що не досягли граничного віку перебування у запасі.
Станом на 28.03.2013 року (досягнення 40 річного віку) спору між сторонами стосовно наявності у позивача на той час права на виключення з військового обліку у зв`язку з не отриманням до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності не існувало.
Оскільки позивач не має права на виключення з військового обліку у зв`язку з не отриманням до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності, відсутні підстави для виключення його із військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  
Постанова у повному обсязі складена 23 квітня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш