УХВАЛА
 
11 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 947/8435/21
провадження № 61-737ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши заявлений відвід ОСОБА_1 судді-доповідачеві Фаловській Ірині Миколаївні від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Лічман Інна Миколаївна, про визнання заповіту недійсним,
 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до                                 ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області                 Лічман І. М. (далі - приватний нотаріус Одеського МНО ГТУЮ в Одеській області), про визнання заповіту недійсним.
Київський районний суд міста Одеси рішенням від 13 жовтня 2021 року відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
Одеський апеляційний суд постановою від 17 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Київського районного суду міста Одеси від 13 жовтня 2021 року - без змін. Скасував заходи забезпечення позову про заборону приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г. О. видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої                               ІНФОРМАЦІЯ_1 , вжиті ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12 квітня 2021 року.
У січні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси 
від 13 жовтня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 17 грудня 2024 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Фаловській І. М., судді, які входять до складу колегії: Сердюк В. В., 
Карпенко С. О. 
Верховний Суд ухвалою від 23 січня 2025 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявниці уточнити прохальну частину касаційної скарги. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
У лютому 2025 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду 
від 23 січня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла уточнена касаційна скарга.
Верховний Суд ухвалою від 07 березня 2025 року продовжив                         ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги. Запропонував заявниці: надати уточнену касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи; додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
04 квітня 2025 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду 
від 07 березня 2025 року від ОСОБА_1 надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, до яких додана уточнена касаційна скарга та заява про відстрочення сплати судового збору.
Також до матеріалів про усунення недоліків касаційної скарги додана заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. у зв`язку з недовірою.
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. ухвалою від 07 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. визнав необґрунтованою. Заяву  ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М.передав іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 квітня 2025 року для розгляду зазначеної заяви визначено суддю-доповідача Дундар І. О.
Верховний Суд ухвалою від 08 квітня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. від участі у розгляді справи № 947/8435/21 відмовив.
09 квітня 2025 року матеріали касаційного провадження повернуто 
судді-доповідачеві Фаловській І. М.
09 квітня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , 
в якій заявниця просить відкрити касаційне провадження у цивільній справі № 947/8435/21.
Крім того, у вказаній заяві ОСОБА_1 заявила відвід судді 
Фаловській І. М. від участі у розгляді справи, який не мотивований жодними підставами.
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М.  ухвалою від 11 квітня 2025 року визнав необґрунтованим заявлений відвід ОСОБА_1 судді-доповідачеві Фаловській І. М. та передав указаний відвід для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.
11 квітня 2025 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заявлений відвід судді переданий на розгляд судді Верховного Суду Коротенку Є. В.
 
Заявлений відвід ОСОБА_1 судді-доповідачеві Фаловській І. М. задоволенню не підлягає з огляду на таке.
 
Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
 
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
 
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
 
Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
 
Неупередженість судді, як правило, означає відсутність його упереджень та необ`єктивності, що може бути перевірено за допомогою двох тестів:                            а) суб`єктивного, що враховує особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто визначає, чи мав суддя будь-які особисті упередження, або чи був він об`єктивним у справі; б) об`єктивного, що вимагає встановлення того, чи забезпечив сам суд, а також конкретний склад суду у справі, незалежно від персональної поведінки будь-кого з його членів, достатні гарантії для виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
 
При цьому неупередженість має одночасно існувати як фактично (суб`єктивний тест), так і має бути забезпечена її розумна видимість (об`єктивний тест) (рішення ЄСПЛ у справі «Мікаллеф проти Мальти»,                          № 17056/06 від 15 жовтня 2009 року, «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії», № 16812/17 від 18 липня 2019 року).
Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише вимогу про відведення судді без підтверджених належними і допустимими доказами обставин такого відводу.
Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Вивченням матеріалів касаційного провадження та змісту заявленого відводу встановлено, що ОСОБА_1 не вказала будь-яких об`єктивних і обґрунтованих підстав для відводу судді-доповідача Фаловської І. М. від участі у розгляді справи № № 947/8435/21, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України.
 
Заявлений ОСОБА_1 відвід судді-доповідачеві Фаловській І. М. не містить жодних вказівок на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Верховного Суду Фаловської І. М. у розгляді цієї справи.
 
Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що суддя-доповідач Фаловська І. М. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. За об`єктивним критерієм оцінки безсторонності суду немає жодних фактів, які можуть ставити під сумнів безсторонність судді-доповідача Фаловської І. М. 
 
Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
 
За таких обставин у задоволенні заявленого ОСОБА_1 відводу судді-доповідачеві Фаловській І. М. від участі у розгляді цієї справи належить відмовити.
 
Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
 
Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заявленого відводу ОСОБА_1 судді-доповідачеві Фаловській Ірині Миколаївні від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Лічман Інна Миколаївна, про визнання заповіту недійсним відмовити.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                      Є. В.  Коротенко