ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" травня 2025 р.                                    Справа №910/801/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сітайло Л.Г.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Буравльова  С.І. 

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.
представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Неверовська А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кутіна Артема Олексійовича
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2025
у справі №910/801/25 (суддя Паламар П.І.)
за позовом Фізичної особи-підприємця Кутіна Артема Олексійовича
до Головного управління ДПС у м. Києві
про відшкодування моральної шкоди, ціна позову 1 800 000,00 грн 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Фізична особа-підприємець Кутін Артем Олексійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного бюджету України моральної шкоди у сумі 1 800 000,00 грн, спричиненої неправомірними діями посадових осіб Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві з проведення незаконної податкової перевірки та прийняття за її результатами податкових повідомлень-рішень.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що державою, в особі відповідних органів влади, допущена незаконна перевірка, що порушило права позивача на мирне володіння майном, у вигляді безпідставного нарахування податкового боргу. Неправомірними діями держави в особі ДФС, з проведення незаконної податкової перевірки та нарахування без законних підстав податкових зобов`язань на загальну суму 16 877 073,00 грн, позивачу завдано моральної шкоди.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 закрито провадження у справі №910/801/25 за позовом ФОП Кутіна А.О. до Головного управління ДПС у м. Києві про відшкодування моральної шкоди.
Постановляючи вищенаведену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 у справі №910/7130/23, яке набрало законної сили і учасниками якої були позивач ФОП Кутін А.О. та держава Україна, до якої були заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди, у задоволенні позову ФОП Кутіну А.О. відмовлено. Таким чином, з приводу тих самих вимог позивача з відшкодування моральної шкоди між тими ж сторонами та з тих самих підстав існує рішення суду, яке набрало законної сили.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ФОП Кутін А.О. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі №910/801/25 та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
Так, скаржник зазначає, що твердження місцевого господарського суду про те, що незалежно від того який орган державної влади зазначений стороною у справі, відповідачем у цій категорії справ виступає держава, не відповідає вимогам процесуального закону.
Позивач стверджує, що процесуальний закон пов`язує закриття провадження у справі із співпадінням, зокрема, складу сторін у двох справах, а стороною у господарському судочинстві вважаються, зокрема, державні органи. Держава у господарському судочинстві не вважається самостійним суб`єктом процесуального права (стороною у справі), а реалізує свої права і обов`язки через уповноважені державні органи. У провадженні Господарського суду міста Києва знаходилась справа №910/7130/23, у якій підстави і предмет позову є тотожними цій справі, але співвідповідачами були інші органи державної влади, а саме - Державна податкова служба України та Державна фіскальна служба України. На переконання скаржника, у цій справі, і справі №910/7130/23 суб`єктний склад відповідачів відрізняється.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025 апеляційну скаргу ФОП Кутіна А.О. у справі №910/801/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.
01.04.2025, через систему "Електронний суд", скаржником подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Кутіна А.О. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі №910/801/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 21.05.2025. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/801/25.
17.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/801/25.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу
01.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу ФОП Кутіна А.О. без розгляду, посилаючись на статтю 43 ГПК України.
Так, на переконання відповідача, ФОП Кутін А.О., подаючи позовні заяви з тим самим предметом та однаковими позовними вимогами, лише змінюючи державний орган в якості відповідача, зловживає процесуальними правами. Позивачем порушено приписи статті 43 ГПК України та не доведено належними, достовірними та достатніми доказами протиправності дій контролюючого органу, спричинення душевних страждань, постійного стресу та відчуття невизначеності у зв`язку з протиправною поведінкою державного органу щодо нього.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судове засідання 21.05.2025 з`явився представник відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині апеляційної скарги міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача у судовому засіданні 21.05.2025 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі №910/801/25 залишити без змін.

Обставини справи, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.
Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі №910/801/25 на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.
За приписами пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини 1 статті 175 ГПК України.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з таких самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Передумовою для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 175 ГПК України є наявність такого, що набрало законної сили рішення чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Тобто, передумовою для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - рішення у справі, що набрало законної сили, повинно бути ухвалене щодо тих самих сторін, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Як зазначив місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі у справі №910/7130/23 її учасниками були позивач ФОП Кутін А.О. та держава Україна, до якої були заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди. У даній справі позивач знову звернувся з позовом, за яким держава за тих самих фактичних обставин повинна відповідати.
У постанові від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-у Велика Палата Верховного Суду вказує, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.
Також, у постанові Верховного Суду від 28.10.2022 у справі №909/13/22 зазначено: "Виходячи із системного аналізу положень частини другої статті 21-1 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", частини першої статті 45 та частини другої статті 4 ГПК України, статті 1 КУзПБ, а також враховуючи вказані вище Положення про ДПС та Положення про Управління ДПС, останнє є відокремленим підрозділом ДПС, яке хоч і утворене без статусу юридичної особи, однак є органом державної влади (податковим органом, органом стягнення) та може бути стороною в судовому процесі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №921/574/20
Так, колегією суддів встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/7130/23, у якій підстави і предмет позову є тотожними цій справі, але відповідачами були інші органи державної влади - Державна податкова служба України та Державна фіскальна служба України. У даній справі №910/801/25 відповідачем є Головне управління ДПС у м. Києві.
Тобто, колегія суддів зазначає, що суб`єктний склад у справі №910/7130/23 не є тотожним до суб`єктного складу у справі №910/801/25.
Таким чином, незважаючи на тотожність предмету та підстав позовів, тотожність суб`єктного складу у цих справах відсутня, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у цій справі суперечить імперативним положенням пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.
Разом з тим, суд першої інстанції належним чином зазначених вище вимог закону не врахував та достеменно не з`ясував чи наявні всі обставини для закриття провадження, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 175 ГПК України, саме щодо наявності всіх трьох складових, необхідних для застосування пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі №910/801/25 на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.
При цьому, судова колегія відхиляє доводи відповідача стосовно зловживання скаржником процесуальними правами шляхом подачі апеляційної скарги, з огляду на положення Конституції України та норми процесуального закону щодо гарантованого Конституцією права на апеляційне оскарження. Доказів того, що скаржник таким чином зловживає своїми процесуальними правами відповідачем не надано.
На переконання колегії суддів, доводи скаржника є обґрунтованими, ухвала Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі №910/801/25 не відповідає вимогам ГПК України щодо обґрунтованості та законності судового рішення, постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Пунктом 6 статті 275 ГПК України встановлено що, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
У випадках скасування судом апеляційної інстанції, зокрема, ухвали про закриття провадження у справі, справа передається на розгляд суду першої інстанції (частина 3 статті 271 ГПК України).
За таких обставин, ухвала Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 про закриття провадження у справі №910/801/25 є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, і тому підлягає скасуванню. Апеляційна скарга ФОП Кутіна А.О. підлягає задоволенню, а справа №910/801/25 - передачі на розгляд по суті спору до суду першої інстанції. 

Розподіл судових витрат
Колегія суддів зазначає, що оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа, зазначених у частині 3 статті 271 ГПК України, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кутіна Артема Олексійовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі №910/801/25 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 про закриття провадження у справі №910/801/25 скасувати.
3. Матеріали справи №910/801/25 передати для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано - 02.06.2025.

Головуючий суддя                                                                      Л.Г. Сітайло 

Судді                                                                                          В.В. Шапран

                                                                                          С.І. Буравльов