П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  725/11017/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Федіна А.В.   
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
03 квітня 2025 року                                                                                           м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 28 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1    до Чернівецької митниці Державної митної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби, в якому просив постанову №0109/40800/23 від 06.11.2024 року скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил закрити.
Відповідно до рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 28 січня 2025 року позов задоволено.
Постанову Чернівецької митниці №0109/40800/23 від 06.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 583790,80 грн. - скасовано.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України - закрито.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що постановою від 06.11.2024 року №0109/40800/23 на позивача накладено стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України у вигляді штрафу в розмірі 583790,80 грн., що становить 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування.
Із змісту вказаної постанови вбачається, що митний орган прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення на підставі письмових пояснень громадяни України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які заявили, що пред`явлена ними 17.02.2023 року до митного контролю готівкова валюта в загальній сумі 2 950 000 гривень, їм не належить та дані кошти їм передав водій транспортного засобу, а саме громадянин України ОСОБА_1 , перед заїздом до зони митного контролю пункту пропуску "Порубне- Сірет" митного поста". Таким чином, митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України валютні цінності, а саме 3310000 грн., що на 2918954 грн. перевищує дозволену законодавством України для переміщення без письмового декларування.
Разом з тим, за наслідками розгляду справи встановлено, що слідчими 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Чернівецькій області в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №22023260000000061 від 08.02.2023, на підставі протоколу огляду від 17 березня 2023 року, вилучено матеріали адміністративної справи про порушення митних правил, та грошові кошти.
В подальшому, кримінальне провадження внесене в ЄРДР №22023260000000061 від 08.02.2023 року за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч.4 ст. 110-2 КК України 13.08.2024 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а матеріали щодо вчинення громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 471 Митного кодексу України, виділено та скеровано до Чернівецької митниці для прийняття рішення в порядку адміністративного судочинства.
Як вбачається зі змісту постанови від 13.08.2024 року про закриття кримінального провадження внесеного ЄРДР №22023260000000061 від 08.02.2023 року, в ході досудового розслідування були допитані в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які пояснили, що грошові кошти, які були ними задекларовані та в подальшому вилучені працівниками правоохоронних органів, є їхніми особистими та належать виключно їм відповідно, а ті пояснення, які вони надавали працівникам митного контролю не відповідають дійсності та були надані під тиском.
З урахуванням того, що грошові кошти були законно набутими та належали всім громадян, які перебували у транспортному засобі, відповідно до поданих ними декларації кримінальне провадження було закрите.
Приймаючи оскаржувану постанову та накладаючи на позивача адміністративне стягнення, митний орган на вказані обставини увагу не звернув та не врахував, що грошові кошти, які ним були задекларовані та ввезені на територію України, не перевищують ліміт встановлений законодавством, а інші грошові кошти, зазначені у протоколі, йому не належать, що було встановлено в ході судового розслідування.
Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, положеннями до ст.458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Диспозицією ч. 1 ст. 471 МК України передбачено відповідальність за недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування.
Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил.
Частиною 3 статті 197 Митного кодексу України визначено, що переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про валюту і валютні операції".
За змістом ч.1 ст.8 Закону України «Про валюту і валютні операції» транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 000 Євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 року №203, затверджено форму бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей.
Нормами ч. 3 ст.8 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.
Приписами п.18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, яке затверджене Постановою правління Національного банку України №5 від 02.01.2019 року встановлено, що фізичні особи - резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 Євро, на підставі документів, що підтверджують: 1) зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 Євро; 2) придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 Євро. Документи, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках фізичними особами-резидентами з метою її вивезення, є чинними протягом 90 календарних днів із дня зняття ними готівки з власних рахунків у банках.
Згідно п.п. 5 та 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою правління Національного банку України від 02.01.2019 №3, фізична особа вивозить за межі України: готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10 тисяч євро, без письмового декларування митному органу, готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 тисяч євро, тільки за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Так, винна особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів.
Відповідно до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, сам по собі протокол про ПМП не може вважатись однозначним та беззаперечним доказом вини, а обставини відображенні у ньому мають бути підтвердженні сукупністю інших доказів.
Матеріали справи не містять сукупності доказів на підтвердження за принципом «поза розумними сумнівом» вини позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Чернівецької митниці залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 28 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.