УХВАЛА
05 травня 2025 року
м. Київ
справа № 334/2542/18
провадження № 61-4219ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Димитрашка Дениса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, скасування державної реєстрації права власності та повернення майна попередньому власнику, витребування майна з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного 
засобу - автомобіля марки TOYOTA COROLLA, 1.6 (4А/Т) MID SEDAN, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , укладений 23 серпня 
2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
скасуватидержавну реєстрацію права власності на автомобільмарки TOYOTA COROLLA, 1.6 (4А/Т) MID SEDAN, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснену Територіальним сервісним центром 
МВС № 2341 за ОСОБА_3 ;
повернути автомобіль марки TOYOTA COROLLA, 1.6 (4А/Т) MID SEDAN, 
2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у власність ОСОБА_2 ;
витребуватиавтомобіль марки TOYOTA COROLLA, 1.6 (4А/Т) MID SEDAN, 
2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 
Ленінський районний суд міста Запоріжжя рішенням від 25 липня 2024 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 14 серпня 2024 року про виправлення описки, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.
Запорізький апеляційний суд постановою від 19 березня 2025 року рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 25 липня 2024 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково.
Визнав недійсним договір купівлі-продажу транспортного 
засобу - автомобіля марки TOYOTA COROLLA, 1.6 (4А/Т) MID SEDAN, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , укладений 23 серпня 
2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Скасував державну реєстрацію права власності на автомобіль марки TOYOTA COROLLA, 1.6 (4А/Т) MID SEDAN, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснену Територіальним сервісним центром МВС № 2341 за ОСОБА_3 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
22 квітня 2025 року до Верховного Суду засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу суду з накладенням електронного цифрового підпису надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 березня 2025 року (вх. № 12827/0/220-25 
від 22.04.2025).
23 квітня 2025 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга адвоката Димитрашка Д. В. в інтересах 
ОСОБА_1 на те саме судове рішення (вх. № 12947/0/220-25 від 23.04.2025).
Касаційні скарги не можуть бути прийняті касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вони не відповідають вимогам статті 392 ЦПК України.
Щодо змісту касаційних скарг
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень 
статті 43 цього Кодексу.
Згідно з частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана в електронній формі через електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 із застосуванням електронного цифрового підпису, що підтверджено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. Проте доказів надсилання копій цієї касаційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, щодо яких відсутні відомості про їх реєстрацію у системі «Електронний суд», заявником не надано.
У постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 (провадження 
№ 14-48цс22) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема апеляційних скарг в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.
Звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду».
Виходячи з наведеного, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення вказаних недоліків шляхом направлення до суду касаційної інстанції доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії касаційної скарги.
Необхідно звернути увагу ОСОБА_1 , що він не позбавлений права на подання документів до суду в паперовій формі.
Касаційна скарга адвоката Димитрашка Д. В. в інтересах ОСОБА_1 сформована в системі «Електронний суд», проте заявник не надав доказів надсилання до електронного кабінету інших учасників справи або надсилання у паперовій формі листом з описом вкладення копій цієї скарги цим учасникам справи.
За таких обставин, адвокат Димитрашко Д. В. в інтересах ОСОБА_1 має надати докази надсилання касаційної скарги до електронного кабінету відповідачів (у разі наявності у них електронного кабінету) або докази надсилання у паперовій формі листом з описом вкладення цим учасникам справи копії касаційної скарги.
Необхідно звернути увагу заявника на те, що відповідно до частини восьмої статті 14 ЦПК України реєстрація в Єдиній судовій 
інформаційно-комунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.
Щодо сплати судового збору
У касаційних скаргах ОСОБА_1 та адвоката Димитрашка Д. В. в інтересах ОСОБА_1 міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Клопотання мотивоване тим, що на даний час скрутний матеріальний стан не дає можливості ОСОБА_1 сплатити судовий збір у визначеному розмірі за подання касаційної скарги, оскільки:
він не зареєстрований як безробітний у центрі зайнятості, допомогу по безробіттю не одержує, на обліку в інших центрах зайнятості України не перебуває, що підтверджується довідкою Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості від 19 лютого 2025 року № 980;
відповідно до довідки Соціального захисту населення Запорізької міської ради про отримання (неотримання) допомоги від 19 лютого 2025 року № 273 ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні та не отримує жодного виду державних соціальних допомог;
згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела / суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 18 лютого 2025 року, у ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2024 року до 4 кварталу 2024 року доходи відсутні;
відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів станом на 01 жовтня 2024 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на автомобіль марки FORD TRANSIT, 2005 року випуску, який не експлуатується;
згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на 15 жовтня 2024 року у ОСОБА_1 відсутні у власності об`єкти нерухомого майна;
відсотки за депозитом, які виплачувала Кредитка спілка «Довіра», заявник не отримує з 2016 року у зв`язку з тим, що кредитна спілка збанкрутіла (справа про банкрутство № 908/485/16).
Також заявник вказує, що низкою судових рішень у цій справі його звільнено від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним матеріальним станом (докази додає).
Вирішуючи питання щодо клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору суд виходить з наступного.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.
Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; 
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Ураховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини 
і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
З огляду на викладене вище, наведені заявниками доводи та надані докази свідчать про наявність належних підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Верховний Суд звертає увагу заявника, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження від особи, яка подала скаргу, надійшла заява про її відкликання (пункт 3 частини четвертої статті 393 ЦПК України).
Скаржник подав дві касаційні скарги, одну з яких - засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу суду з накладенням електронного цифрового підпису (вх. № 12827/0/220-25 від 22.04.2025), а іншу - через систему «Електронний суд» (вх. № 12947/0/220-25 від 23.04.2025).
Верховний Суд нагадує заявникові та його адвокату про обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами та про неприпустимість зловживання ними (пункт 11 частини третьої статті 2, частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами будь-які дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.
Якщо заявник вважає, що обидві його касаційні скарги на одне і те саме судове рішення мають однаковий зміст, то, виконуючи вимоги цієї ухвали, повинен визначитися з тим, яку з двох касаційних скарг він підтримує, а яку відкликає, або має обґрунтувати необхідність розгляду у Верховному Суді обох касаційних скарг (вх. № 12827/0/220-25 від 22.04.2025 
та вх. № 12947/0/220-25 від 23.04.2025).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 та адвоката Димитрашка Дениса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд його касаційної скарги.
Касаційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Димитрашка Дениса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційні скарги вважатимуться неподаними та будуть повернуті заявникам.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                               І. М. Фаловська