ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2877/25 Справа № 191/1245/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Оладенко  О. С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       08 квітня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розмірів аліментів на дитину, 
- за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , 
на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року, - 
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
22.03.2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розмірів аліментів на дитину, в якому позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04.05.2017 року у справі № 431/1614/17 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до розміру 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням законної сили.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року позов задоволено.
Зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04 травня 2017 року у справі №431/1614/17 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
26.12.2024 рокувід  ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог. 
       В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що відповідачка через війну опинилась разом з дитиною у скрутному матеріальному стані, на відміну від позивача матеріальне становище якого покращилось. 
Крім того, позивач самоусунувся від виховання дитини. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Відповідачка ОСОБА_2 , яка прийняла участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, доводи апеляційної скарги підтримала.
Позивач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (а.с.194), у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

       Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 04.05.2017 у справі № 431/1614/17 з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше розміру встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.04.2017 до досягнення дитиною повноліття.
На підставі зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Любарському відділу ДВС у Житомирській області, заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.18).
Позивач працевлаштований у ТОВ СП «Нібулон» філія «Тетерів», отримує щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, з якого утримуються аліменти на користь відповідачка.
Відповідачка ОСОБА_2 відомостей про джерела її заробітку та існування не надала, згідно з поданою довідкою фіскальної служби єдиним джерелом її доходів є аліменти, які стягуються з позивача.
01 червня 2019 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.22-24).

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке. 

Відповідно до  статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що у позивача (платника аліментів) змінився матеріальне становище: він одружився та в нього народилось дві дитини, яких він утримує, що потребує додаткового фінансування, тобто відбулась зміна його сімейного та матеріального становища, а тому цілком обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, що погіршилось матеріальне становище відповідачки, що позивач самоусунувся від виховання дитини на правильність рішення суду першої інстанції не впливають.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

       При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

       Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
       Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 08.04.2025 року.

               
       Судді: