П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/12405/24 
Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.  
Суддя-доповідач:  Біла Л.М. 
 28 квітня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Моніча Б.С.  Гонтарука В. М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Бершадської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Керівник Гайсинської   окружної   прокуратури в інтересах держави в особі Державної  екологічної    інспекції    у    Вінницькій    області звернуся до суду з позовом до Бершадської    міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії. 
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2025 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу в строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути виявлені недоліки шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.
В подальшому ухвалою від 05.12.2024 року Вінницький окружний адміністративний суд позовну заяву керівника Гайсинської    окружної    прокуратури, подану в інтересах держави в особі Державної    екологічної    інспекції    у    Вінницькій    області, залишив без розгляду з підстав неусунення заявником виявлених недоліків позовної заяви в строк встановлений судом. 
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2024 року як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права.
Враховуючи обставини даної справи, а також те, що перегляд апеляційної скарги можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 118 КАС України   визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
За змістом   статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Частиною першою   статті 122 КАС України   передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частин третьої та п`ятої   статті 122 КАС України   для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Статтею 123 КАС України   визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до частини шостої   статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Так, процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.
Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
З аналізу положень статей   123,   171 КАС України   випливає, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження, а його пропуск є підставою для повернення позовної заяви, якщо суд дійде висновку, що причини, з яких його пропущено, не відповідають критеріям поважності.
Суд може повернутися до вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду й після відкриття провадження, і, установивши, що об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду не існувало, постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Закріплений у частинах першій - третій   статті 123 КАС України   порядок дає підстави для висновку, що в обох випадках (як і до, так і після відкриття провадження) застосуванню процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду має передувати оцінка судом зазначених у заяві позивача причин пропуску такого пропуску.
Як встановлено з матеріалів справи, суд першої інстанції, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву керівником Гайсинської окружної прокуратури подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, тобто з пропуском строку звернення до суду, постановив ухвалу від 25.11.2024 року про залишення позовної заяви без розгляду.
Відповідно до довідки, складеної відповідальним працівником Вінницького окружного адміністративного суду від 26.11.2024 року, копія ухвали про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі від 25.11.2024 року була надіслана одержувачу – Гайсинській окружній прокуратурі, в його електронний кабінет та доставлена до нього 25.11.2024 року об 20:10 год
Відповідно до приписів п.4 ч.6   ст.251 КАС України, днем вручення судового рішення є, в тому числі, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
При цьому, відповідно до приписів цієї ж частини ст. 251 КАС України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відтак, строк на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху слід рахувати з 26.11.2024 року і відповідно 5-й день строку припадає на 30.11.2024 року, що є вихідним днем – суботою. Таким чином, строк виконання ухвали суду від 25.11.2024 року та подання заяви про поновлення строку спливає у перший робочий день – понеділок, тобто 02.12.2024 року.
На виконання вимог ухвали суду від 25.11.2024 позивачем 02.12.2024 направлено до суду (поштовим оператором «Укрпошта») заяву про поновлення строків звернення до суду. Дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи описами поштового вкладення, поштовими накладними від 02.12.2024 року та поштовим конвертом (а.с. 119-124). 
Відповідно до відмітки суду, вказана заява отримана Вінницьким окружним адміністративним судом 29.12.2024 Вх. № 71413/24 (а.с. 106).
Натомість, постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 05.12.2024 позивач не усунув недоліків позовної заяви, оскільки жодних заяв на адресу суду ні на виконання вимог ухвали суду, ні стосовно продовження строку для виконання ухвали суду не надходило.
Згідно   статті 119 КАС України   суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.
Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина 1   статті 120 КАС України).
Згідно з частинами 5 та 8   статті 120 КАС України, останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день, який триває до двадцять четвертої години.
Частина 9   статті 120 КАС України   визначає, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передано іншими відповідними засобами зв`язку.
Положення вказаної статті надають учаснику справи право на свій розсуд обирати спосіб направлення документів до суду, в тому числі, й засобами поштового зв`язку.
Так, як зазначалось вище, заяву про усунення недоліків позовної заяви передано позивачем до поштового оператора «Укрпошта» 02.12.2024 року для надсилання до Вінницького окружного адміністративного суду, тобто в межах п`ятиденного строку, визначеного судом першої інстанції      в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим твердження скаржника про те, що заяву про усунення недоліків ним було направлено до суду у строк, визначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням особливостей   статті 120 КАС України.
Разом з тим, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у постанові від 20 липня 2023 року у справі № 300/2856/22, де Верховний Суд звернув увагу на те, що суди першої та апеляційної інстанцій при вирішенні питання про дотримання учасниками процесу встановлених судами строків на усунення недоліків поданих заяв, скарг повинні враховувати розумний строк між останнім днем виконання ухвали суду про усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги, часом поштового пересилання та часом реєстрації канцелярією суду заяви заявника/скаржника стосовно усунення недоліків поданого до суду процесуального документа.
Аналогічна позиція Верховного Суду викладена у постановах від 26 квітня 2019 року у справі №814/2573/16, від 26 січня 2023 року справі №300/2484/22 та від 27 січня 2023 року у справі № 300/2202/22.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення вказаного вище питання та дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного позову направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Частиною 3   ст. 312 КАС України   передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Згідно ч. 1   ст. 320 КАС України   підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про наявність підстав для поновлення строку звернення позивача до суду з даним позовом. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області задовольнити.
Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Бершадської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії скасувати.
Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про наявність підстав для поновлення строку звернення позивача до суду з даним позовом.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 		Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Моніч Б.С.    Гонтарук В. М.