П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/3973/24-а 
                                                                              Головуючий у 1-й інстанції:  Брезіна Тетяна Миколаївна 
Суддя-доповідач:  Смілянець Е. С. 
05 травня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військова частини НОМЕР_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся в суд з позовом в якому просив:
- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 (відповідача) у звільненні ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту “г” п. 2 ч. 4 та п.3 ч.12 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” №2232-ХІІ, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, на підставі пп. “г” п. 2 ч. 4 та п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 №2232-ХІІ, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю ОСОБА_2 .
Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 18.10.2024 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що відмова військової частини  у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби у Збройних Силах України за сімейними обставинами є протиправною, оскільки позивач надав відповідачу з рапортом усі необхідні документи для звільнення з військової служби
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що в позивача відсутні підстави для звільнення з військової служби за пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, оскільки наданий позивачем висновок ЛКК не свідчить і не підтверджує потребу особи у постійному догляді для цілей застосування пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що всі необхідні документи були надані відповідачу.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач призваний на військову службу по мобілізації та подав 29.07.2024 р. рапорт на звільнення з військової служби, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю, яка являється особою з інвалідністю ІІ групи. (а.с. 14).
На підтвердження підстав для звільнення з військової служби позивач подав: копії паспортів громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; довідки РНОКПП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; свідоцтво про народження позивача серія НОМЕР_2 , де матір`ю вказано ОСОБА_2 ; пенсійне посвідчення ОСОБА_2 серія НОМЕР_3 ; довідку ЛКК №3797/1 від 25.06.2024 р. в якому вказано, що ОСОБА_2 потребує стороннього догляду; довідку до акта огляду МСЕК Серія 12ААГ №580482 про встановлення ОСОБА_2 другої групи інвалідності безстроково; витяг з місця проживання ОСОБА_2 ; свідоцтво про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_4 ; довідка про склад зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_1 , із зазначенням єдиної особи – ОСОБА_2 (а.с. 5, 7-11).
29.07.2024 р. помічником командира з правової роботи – начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_1 направлено командиру військової частини НОМЕР_1 правовий висновок, в якому не погоджується звільнення позивача на підставі пп. “г” п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу”. Підставою для відмови вказано, що в додатках до рапорту відсутні докази відсутності інших членів сім`ї другого ступеня споріднення такої особи рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки, або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком МСЕК чи ЛКК. (а.с. 12)
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Надалі, воєнний стан був неодноразово продовжений і Верховна Рада України щоразу їх затверджувала відповідними законами.
Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Укази Президента України про мобілізацію щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.
Частиною 6 статті 2 Закону №2232-XII передбачено зокрема такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Підстави звільнення з військової служби передбачені ст. 26 Закону №2232-XII.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на час звернення позивача із рапортом), військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах, зокрема, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
З огляду на вищевказаний зміст п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ щодо висновків, які підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за хворою особою використано розділовий сполучник або, який вказує на виділення одного поняття з кількох понять. Тобто, необхідність здійснення постійного догляду за хворою особою підтверджується одним із таких документів: або висновком медико-соціальної експертної комісії, або висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 затверджено Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу.
Згідно вказаного Переліку військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини, зокрема, необхідність постійного стороннього догляду за хворими батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.
Таким чином, щодо підстави звільнення з військової служби через такі сімейні обставини та інші поважні причини, як необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413 визначено в яких випадках такі обставини підтверджуються висновком медико-соціальної експертної комісії (щодо осіб віком понад 18 років), а в яких висновком лікарсько-консультативної комісії (щодо осіб до 18 років).
При цьому, медичний висновок це документ, який містить об`єктивні дані про стан здоров`я особи та видається з питань, пов`язаних з таким станом здоров`я.
Згідно з п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах, зокрема, необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
При цьому, повноваження медико-соціальних експертних комісій здійснюються щодо осіб, які звертаються для встановлення інвалідності (або осіб, яким вже встановлена інвалідність), чи потерпілих від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.
Окрім цього, в підпункті 1 пункту 11 Положення №1317 передбачено повноваження медико-соціальних експертних комісій визначати потребу в сторонньому нагляді, а не постійного догляду, як передбачено абзацом четвертим підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ.
Слід також зазначити, що поняття "сторонній догляд" за своїм змістом не є тотожним поняттю "постійний догляд".
Так, "сторонній догляд" вказує на те, ким надається догляд, а "постійний догляд" коли надається такий догляд.
При цьому, "постійний догляд" це безперервний догляд, який надається особі, що не здатна до самообслуговування, догляд який надається без будь-якого часового обмеження.
Як встановлено судом першої інстанції, підставою для відмови у задоволенні рапорту позивача про звільнення на підставі пп. “г” п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII стали доводи відповідача, що позивачем до рапорту не додано докази відсутності інших членів сім`ї другого ступеня споріднення такої особи рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки, або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком МСЕК чи ЛКК.
Разом з тим, в матеріалах справи міститься медичний висновок ЛКК №3797/1 від 25.06.2024 (а.с. 7) в якому вказано, що ОСОБА_2 потребує стороннього догляду, що помилково сприйнято судом першої інстанції про потребу в постійному догляді.
При цьому, колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять достатніх доказів щодо відсутності членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення позивача, які можуть здійснювати постійний догляд за його хворою матір`ю.
Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що у відповідача були  правові підстави для звільнення позивача на підставі пп. “г” п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII. 
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу військова частини НОМЕР_1 задовольнити повністю.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.