УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/2204/23 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є.О. 
Категорія 77 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        18 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

       Головуючої судді : Талько О.Б.,
суддів : Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря   Нестерчук М.Д., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/2204/23 за  позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа - Пенсійний фонд України, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  -  адвоката  Чернікова Дениса Юрійовича, на рішення Житомирського районного суду  Житомирської області від 3 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шалоти К.В.,

В С Т А Н О В И В : 

       У травні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Тобота Ю.С., звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що позивачка обіймала посаду заступника начальника відділу медичних та соціальних послуг управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області.
        Наказом № 01-30к від 12 квітня 2023 року її звільнено з роботи на підставі п.1ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
       Представник позивачки вказує, що на підставі п. 2 Розділу VII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1442 «Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України», з 1 січня 2023 року Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізовано шляхом приєднання до Пенсійного фонду України. 
       Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 було вручено попередження № 152-11 від 19 січня 2023 року, в якому зазначено, що скорочується весь штат та вся чисельність працівників, визначених штатним розписом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, з 18 квітня 2023 року. З вказаним попередженням ОСОБА_1 не погодилась, вважала його безпідставним, про що зроблена відповідна відмітка на повідомленні.
       Адвокат Тобота Ю.С. вважає звільнення позивачки незаконним так як фактично відбулася не ліквідація Фонду соціального страхування України, а реорганізація шляхом приєднання до Пенсійного фонду України. 
       Вказує, що за наявності інших робочих місць, посад, штатних одиниць, що утворились в процесі реорганізації Фонду соціального страхування України, позивачці, як працівнику, яка підпала під скорочення чисельності та/або штату працівників, у зв`язку із реорганізацією роботодавця, не було запропоновано іншу вакантну посаду, а тому вважає наказ про звільнення незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
       Таким чином представник Матвійчук Н.М. просила скасувати наказ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області № 01-30-к від 12 квітня 2023 року про звільнення, поновити ОСОБА_1 на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
       Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 3 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позову.
       В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1  -  адвокат  Черніков Д.Ю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
       Зокрема зазначає, що суд першої інстанції вирішуючи спір невірно застосовав норми ч. 6 ст. 36, ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України, ст.5 Закону України «Про державну службу», а також ч.5 ст.10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». 
       Вважає, що суд дійшов до помилкового висновку про те, що при неврегульованості спеціальним законодавством України питання переведення працівника, який не є державним службовцем, на посаду державної служби, таке переведення заборонено, оскільки сам факт відсутності спеціального нормативного регулювання вже створює заборону на це. 
       На думку адвоката Чернікова Д.Ю., судом не було враховано висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 20 вересня 2021 року у справі №340/221/20, від 26 січня 2023 року у справі №280/726/20, від 04 серпня 2022 року у справі №280/531/20 та від 08 листопада 2022 року у справі №620/11180/21.
       Наголошує на тому, що при розгляді справи, суд не врахував, те що у трудових спорах щодо поновлення незаконно звільнених працівників в державних структурах, передусім необхідно виходити із особливостей публічного правонаступництва. 
       Крім того, Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області неодноразово в межах інших судових процесів визнавало те, що саме воно є правонаступником УВД ФССУ, а не Пенсійний фонд України.
       У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначає, що вирішуючи спір суд першої інстанції дослідив, а також надав оцінку всім доказам і обставинам справи та ухвалив обгрунтоване і законне рішення. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення , а рішення без змін. 
       Звертає увагу суду на те, що посади працівників ФСС України не належать до державної служби на відміну від посад працівників Пенсійного фонду України. А тому, у відповідності до положень п.п. 1,2 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про державну службу", без обов`язкового проведення конкурсу на рівнозначу або нижчу вакантну посаду може бути переведений тільки державний службовець. Позивачка не була державним службовцем. Прийнявши рішення про припинення ФСС України, законодавець не передбачив спеціального механізму переведення працівників ФСС Україна, на яких поширюється законодавство про працю, на посади державної служби в Пенсійному фонді України.
За таких умов, переведення працівників ФСС України на посаді державної служби в Пенсійному фонді України чи його територіальних управліннях суперечить Закону № 889.
       Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 18 червня 2024 року провадження у вказаній справі було зупинено до закінчення перегляду Верховним Судом у касаційному порядку справи № 750/7085/23.
       9 січня 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Чернікова Д.Ю. надійшла заява, в якій він просить поновити провадження у справі у зв`язку із прийняттям 9 грудня 2024 року Верховним Судом постанови у справі № 712/4776/23, зокрема, справи з аналогічним предметом та підставами позову. Також просить закрити провадження у справі та направити для розгляду до Житомирського окружного адміністративного суду 
       Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 7 березня 2025 року поновлено провадження та призначено справу до розгляду.
       Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткому задоволенню, виходячи з наступного. 
       Судом встановлено, що з 1 серпня 2017 року ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (том 1 а.с. 31).
       З 1 квітня 2019 року вона обіймала посаду заступника начальника відділу медичних та соціальних послуг управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області.
       На виконання п. 2 Розділу VII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1442 «Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України», керуючись ч. 4 ст.105 Цивільного Кодексу (ЦК) України, ст.ст.49-2, 49-4 КЗпП України та ст.5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», головою комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України О. Бахматським видано наказ № 54-090 від 16 січня 2023 року «Про скорочення чисельності та штат працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та працівників управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України».                 Пунктом 1 вказаного наказу передбачено скоротити штат та всю чисельність працівників, визначених штатними розписами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в областях та м. Києві, з 18 квітня 2023 року (том 1 а.с. 47-48).
       19 січня 2023 року ОСОБА_1 було вручено попередження про те, що з 18 квітня 2023 року посада, яку вона обіймає, буде скорочена. Зазначено, що оскільки скороченню підлягає весь штат та чисельність працівників виконавчої дирекції ФСС України, інша робота у виконавчій дирекції ФСС України йому не пропонується (том 1 а.с. 34).
       12 квітня 2023 року головою комісії з реорганізації ФСС України у Житомирській області О. Барановським видано наказ № 01-30-к про звільнення ОСОБА_1 з 18 квітня 2023 року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України (том 1 а.с. 33).
       Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Водночас, право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
       Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини 1, 3 статті 3 ЦПК України).
       Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.
       Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
       Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.
       Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1 статті 19 ЦПК України).
       Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
       Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
       Згідно з матеріалами справи основний штат працівників апарату Пенсійного фонду України та його територіальних органів складають посади державної служби.
       Внаслідок реорганізації Фонду та Управління шляхом приєднання до Пенсійного фонду України відбулося специфічне правонаступництво, за якого згідно з ухваленим Верховною Радою України Законом № 2620-ІХ Фонд як юридична особа приватного права припинився, однак його повноваження, що стосувалися чутливої для держави сфери загальнообов`язкового державного соціального страхування, набув Пенсійний фонд України як юридична особа публічного права та центральний орган виконавчої влади, що також був наділений функціями у сфері загальнообов`язкового державного страхування (пенсійне страхування).
       Спори за вимогами, які спрямовані на поновлення працівників Фонду, звільнених внаслідок реорганізації Фонду та Управління шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, на роботі в органах Пенсійного фонду та стосуються прийняття на публічну службу, мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незважаючи на те, що на час звільнення таких працівників останні не перебували на державній службі та Пенсійний фонд України і його територіальні органи не здійснювали щодо них публічно-владних управлінських функцій.
       Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2024 року в справі № 712/4776/23.
       Таким чином, з огляду на зміст заявлених представником позивачки вимог та на суб`єктний склад сторін, вказаний спір виник між учасниками публічно-правових відносин, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
       Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
       За приписами частини 2 статті 377 ЦПК України, порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
       Згідно частини 4 статті 377 ЦПК України, у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255, ч.1 ст.377 ЦПК України. 
       З врахуванням заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Чернікова Д.В., про направлення справу для розгляду, за встановленою юрисдикцією, колегія суддів дійшла висновку про направлення справи до Житомирського окружного адміністративного суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.        
       Керуючись ст. ст. 255, 367, 368, 374, 377,381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  адвоката  Чернікова  Дениса Юрійовича задовольнити частково.
Рішення Житомирського районного суду  Житомирської області від 3 листопада 2023 року скасувати.
Провадження у цивільній справі № 278/2204/23 за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа - Пенсійний фонд України, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - закрити. 
Направити цивільну  справу № 278/2204/23, до Житомирського окружного адміністративного суду, для розгляду за правилами КАС України.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: