П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/3545/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Черняхович І.Е. 
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
28 травня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Моніча Б.С.  Гонтарука В. М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області, в якому просило:
- визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корнєєва М.М. від 03.02.2025 ВП №76704894 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 гривень;
- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корнєєва М.М. від 03.02.2025 ВП №76704894 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 гривень.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Враховуючи відсутність клопотань від всіх учасників справи про розгляд справи за їх участі, а також достатність в матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 у справі №240/4099/23 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01.07.2021 доплати до пенсії ОСОБА_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 01.07.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання вказаного рішення суду від 03.05.2023 у справі №240/4099/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснило розрахунок сум, що підлягають виплаті на виконання цього рішення, та нарахувало ОСОБА_1 доплату до пенсії за період з 01.07.2021 по 30.06.2023 в розмірі 46603,68 гривень.
Оскільки сума доплати в розмірі 46603,68 грн ОСОБА_1 виплачена не була, останній звернувся до суду за захистом свого права на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №240/33767/23, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини недоотриманої пенсії за період з 01.07.2021 по 30.06.2023 на підставі Закону України "Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати".
Для забезпечення примусового виконання вказаного судового рішення, Житомирський окружний адміністративний суд видав ОСОБА_1 виконавчий лист від 03.12.2024 №45940 2024 р.
04.12.2024 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява ОСОБА_1 (вх.№22274/5.1-24) про прийняття до виконання виконавчого листа від 03.12.2024 №45940 2024 р., виданого по справі №240/33767/23.
04.12.2024 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корнєєв М.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №76704894 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа від 03.12.2024 №45940 2024 р. по справі №240/33767/23.
Копію вказаної постанови було направлено сторонам виконавчого провадження та надано боржнику - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області строк тривалістю 10 робочих днів для добровільного виконання рішення суду.
У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження Головне управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листа від 26.12.2024 №0600-0404/5/160269, в якому зазначило, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. Відповідно пункту 7 Порядку, компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати. Пенсія на яку нарахована компенсація платиться за рахунок коштів державного бюджету, тому і сума нарахованої компенсації виплачується за рахунок коштів державного бюджету. Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зауважило, що згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі №240/4099/23 управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 01.07.2021, з урахуванням раніше виплачених сум. Сума доплати за період з 01.07.2021 по 30.06.2023 склала 46603,68 гривень. Інформацію про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі №240/4099/23 та про суму нарахованих, але невиплачених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України шляхом включення до р 
Ознайомившись із інформацією, вказаною в листі від 26.12.2024 №0600-0404/5/160269, та здійснивши перевірку виконання боржником рішення суду від 23.10.2024 у справі №240/33767/23, головний державний виконавець встановив, що вказане рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області не виконане, оскільки нарахування та виплата ОСОБА_1 компенсації втрати частини недоотриманої пенсії за період з 01.07.2021 по 30.06.2023 не проведено.
Відтак, перевіривши виконання боржником рішення суду, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корнєєв М.М., керуючись статтями 63 та 75 Закону України "Про виконавче провадження", виніс постанову від 03.02.2025 у ВП 76704894 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафу в розмірі 5100,00 гривень за невиконання без поважних причин судового рішення.
Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"  №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ст. 3 Закону №1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених   законом   випадках на підставі судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 16 ч. 3  ст. 18 Закону №1404  визначено, що право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1  ст. 63 Закону №1404  за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6  ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Частиною 2  ст. 63 Закону №1404  передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч. 3 ст. 63 Закону №1404).
При цьому, ст. 75 Закону №1404  передбачено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.
Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч. 1  ст. 75 Закону №1404).
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2  ст. 75 Закону №1404).
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №240/33767/23 був покладений обов`язок на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини недоотриманої ним пенсії в розмірі 46603,68 грн, яка була нарахована йому за період з 01.07.2021 по 30.06.2023 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 у справі №240/4099/23.
Проте, вказаний обов`язок Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в межах строку для добровільного виконання рішення суду, встановленого постановою від 04.12.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №76704894, не виконало, компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 не нарахувало та не виплатило.
При цьому, у відповідь на постанову від 04.12.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №76704894 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало державному виконавцю листа від 26.12.2024 №0600-0404/5/160269, в якому зазначило про відсутність підстав для виплати компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 , оскільки останньому доплату до пенсії в розмірі 46603,68 грн, нараховану за період з 01.07.2021 по 30.06.2023 на виконання рішення суду від 03.05.2023 у справі №240/4099/23, ще не виплачено.
Надаючи оцінку вказаному, суд першої інстанції вірно виснував, що наразі Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області фактично заперечувало право ОСОБА_1 на отримання компенсації втрати частини доходів, обгунтовуючи це тим, що виплата компенсації втрати частини доходів проводиться після виплати заборгованості із пенсії.
В даному випадку, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції, оскільки правова оцінка наявності у ОСОБА_1 права на отримання компенсації втрати частини доходів, в тому числі й оцінка наявності такого права в контексті не здійснення йому виплати доплати до пенсії в розмірі 46603,68 грн, надавалась судом у рішенні, прийнятому за результатами розгляду справи №240/33767/23. Так, у вказаному рішенні суд, враховуючи при цьому висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 24.07.2024 в справі №600/1941/22-а, зазначив, що оскільки пенсія особи перерахована, тому компенсації підлягає саме втрата частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за період з моменту неправомірної виплати (за рішенням суду) по день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії. Як наслідок, суд зробив висновок, що оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось з вини органу, який призначає і виплачує пенсію, то ОСОБА_1 має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.
Відтак, право ОСОБА_1 на отримання компенсації втрати частини доходів, не дивлячись на те, що сума доплати до пенсії в розмірі 46603,68 гривень йому ще не виплачена, було встановлено таким, що набрало законної сили, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №240/33767/23. Однак, станом на дату винесення оскаржуваної постанови позивач вказаного рішення не виконав, дії зобов`язального характеру, які на нього цим рішенням були покладені, не виконав, тим самим порушив принцип обов`язковості виконання судового рішення.
Враховуючи підтверджений в ході судового розгляду факт не нарахування та невиплати Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов вірного та обгрунтованого висновку про правомірність дій державного виконавця, вчинених ним внаслідок не виконання боржником рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №240/33767/23 без поважних на те причин.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу відповідач діяв в межах та на підставі закону, а відтак відсутні підстави для її скасування.
Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Моніч Б.С.    Гонтарук В. М.