УХВАЛА  
 
16 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 227/505/24
 
провадження № 61-4223ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Базюкевичем Євгеном Вікторовичем, на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 08 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Добропільської міської ради, Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та розподіл спадкового майна, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Добропільської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу 
та розподіл спадкового майна.
Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 08 листопада 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 
про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу 
та розподіл спадкового майна, треті особи: Служба у справах дітей Добропільської міської ради та Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, задоволено частково.
Встановлено факт сумісного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки 
без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 30 квітня 2011 року 
по 27 лютого 2022 року.
У іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання стягнення судових витрат.
 
Додатковим рішенням Олександрівського районного суду Донецької області 
від 28 листопада 2024 року заяву представника заявника Базюкевича Є. В., який 
діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 
про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу 
та розподіл спадкового майна, треті особи: Служба у справах дітей Добропільської міської ради та Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, задоволено частково.
Ухвалено додаткове рішення про стягнення суми понесених судових витрат 
на надання професійної правничої допомоги у цивільній справі за позовом 
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та розподіл спадкового майна, треті особи: Служба у справах дітей Добропільської міської ради та Орган опіки та піклування Добропільської міської ради. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 7 500 грн.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Жура Н. В., задоволено.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Базюкевич Є. В., залишено без задоволення.
Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 08 листопада 2024 року скасовано у частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розподіл спадкового майна та ухвалено 
у цій частині нове рішення.
Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , померлого 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль марки Nissan Qashqai, 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобілю марки Nissan Qashqai, 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .
У іншій частині рішення суду залишено без змін.
 
У квітні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, шляхом формування документа у системі «Електронний суд», надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Базюкевичем Є. В., 
на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 08 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Касаційна скарга містить платіжну інструкцію про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4 981,92 грн.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року. 
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»                                судовий збір справляється  у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних 
осіб був встановлений у розмірі 3 028 грн.
 
Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі                       № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном                  і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення                  майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
 
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»                  (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною                       особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не                        більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ураховуючи, що зі змісту поданої касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення неможливо встановити ціну позову (вартість 1/2 частини автомобіля Nissan Qashqai, 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 ), заявник зобов`язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимоги майнового характеру з наданням відповідних доказів.
 
Отже, заявнику необхідно самостійно визначити і доплатити судовий збір 
за подання касаційної скарги з урахуванням вимоги майнового характеру.
 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                             «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви                і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті,                      в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                             «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
При поданні позову за вимогу немайнового характеру (встановлення факту проживання) судовий збір мав бути сплачений у розмірі 1 211,20 грн (3 028 грн * 0,4).
 
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви 
і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 1 937,91 грн ((1 211,20 грн * 200%) 
* 0,8).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.           р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ,           що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Базюкевичем Євгеном Вікторовичем, на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 08 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року залишити без руху 
та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                     Р. А. Лідовець