ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 597/1573/24	Головуючий у 1-й інстанції Торська І.В. 	
Провадження № 33/817/221/25 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної         відповідальності ОСОБА_1 -Рубаняк Т.Р. на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

       Цією постановою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн..
       Згідно даної постанови, 04.10.2024 року о 01 год. 30 хв. в м.Заліщики по вул.С.Бандери, 118 Чортківського району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Хонда ЦРВ д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, порушення координації рухів. На вимогу поліцейського пройти тест за допомогою алкотестеру Драгер 6810 водій відмовився, також відмовився проїхати в медичний заклад, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
       Також 04.10.2024 року о 03 год. 20 хв. в м.Заліщики по вул.Бандери, 121 Чортківського району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Хонда ЦРВ д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, порушення координації рухів. На вимогу поліцейського пройти тест за допомогою алкотестеру Драгер 6810 водій відмовився, також відмовився проїхати в медичний заклад, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.         
       Вважає постанову суду необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм процесуального та матеріального права без участі ОСОБА_1 , чим позбавлено його права на захист.
Зазначає, що вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була безпідставною і жодних ознак алкогольного сп`яніння йому не називали.
Вказує, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки водієві не запропоновано пройти його в медичному закладі, а також не забезпечено йому права скористатись правовою допомогою.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
В даному випадку, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник Рубаняк Т.Р. в судове засідання апеляційної суду не з`явилися та не повідомили суд про наявність поважних на те причин, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а отже відповідно вказаної норми їх неявка не перешкоджає розгляду справи без їх участі.
       Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому вважаю, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити. 
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
       Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.
       Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії №142333 від 04.10.2024 року  ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу “Драгер” на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі.
       Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності при цьому двох свідків. 
       Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску. 
       Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.
       Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.
       Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду, оскільки він рухався у комендантську годину та допустив порушення Правил дорожнього руху України, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його права, передбачені ст.268 КУпАП.
       При цьому на місці зупинки ОСОБА_1 не висловлював бажання скористатися правовою допомогою адвоката, тому не заслуговують на увагу доводи захисника в цій частині.
       Крім того в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП Заліщицької ЦМЛ від 04.10.2024.
       Також ОСОБА_1 будучи відстороненим у встановленому законом порядку від керування транспортним засобом, незважаючи на заборону, продовжив рух та повторно 04.10.2024 о 03.15 год. був зупинений працівниками поліції за порушення ним Правил дорожнього руху України.
       У подальшому ОСОБА_1 знову на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу “Драгер” на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі, за що на нього будо складено ще один протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №142347 від 04.10.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.
       Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Суд дійшов вірного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
Таким чином, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність  ОСОБА_1  за вчинення ним даного адмінправопорушення.
Адміністративне стягнення на  ОСОБА_1  накладено з дотриманням вимог ст. 33-35,36 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
       За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

       На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :        

       Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Рубаняк Т.Р. — задовольнити.        
       Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Рубаняк Т.Р. строк на апеляційне оскарження.
       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної        відповідальності ОСОБА_1 -Рубаняк Т.Р. залишити без задоволення, а постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП — без змін.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя