УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 травня 2025 року
м. Київ
справа № 200/11489/18
провадження № 51-1369ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року.
 
1. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 17 вересня 2024 року залишив без задоволення заяву засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування вироку судової колегії по кримінальним справам Дніпропетровського обласного суду від 12.02.1997 року, вироку судової колегії по кримінальним справам Дніпропетровського обласного суду від 30.12.1998 року та ухвал від 27.07.2000 року та від 06.11.2000 року стосовно нього. 
2. Оскаржуваною ухвалою від 12 лютого 2025 року апеляційну скаргу засудженого на ухвалу районного суду залишив без задоволення, а судове рішення від 17 вересня 2024 року - без змін.
3.  У касаційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. 
4. Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд доходить висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
5. Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції відмовив у задоволені заяв засудженого ОСОБА_4 щодо перегляду вироків та ухвал суду щодо нього оскільки їх зміст фактично зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом при ухваленні вироків від 12.02.1997 року, 30.12.1998 року та прийняття ухвал                             від 27.07.2000 року та від 06.11.2000 року, а обставини, на які посилається засуджений та його захисник, не можуть вважатися нововиявленими, оскільки були відомі засудженому і суду під час розгляду кримінальної справи та на момент ухвалення судових рішень.
6.  Апеляційний суд ухвалою від 12 лютого 2025 року залишив без задоволення апеляційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника, мотивуючи своє рішення тим, що суд не встановив істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали в апеляційному порядку. 
7. Зокрема, суд апеляційної інстанції зазначив, що районним судом було вірно враховано, що обставини в заяві про перегляд судових рішень на які посилаються захисник та засуджений спрямовані виключно на нове дослідження та оцінку доказів, які вже досліджувались та оцінені судами різних інстанцій у даній кримінальній справі. 
8. Викладені в ухвалі мотиви апеляційного суду є обґрунтованими. Вважати ці                           висновки неправильними підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 405-407, 419, 459, 462 КПК.
9. З урахуванням наведеного, Суд вважає, що у поданій скарзі засудженим не наведено обставин чи інших доводів, які би свідчили, що у даному провадженні, було допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило чи могло перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані рішення.
10. Враховуючи викладене, а також те, що з огляду на доводи касаційної скарги засудженого колегія суддів не бачить правових підстав для її задоволення, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду                                  від 12 лютого 2024 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді

 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                     ОСОБА_3