ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 березня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/5730/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження  апеляційні скарги 	 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 	
на рішення   Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2024р. у справі  №160/5730/24	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про:	Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  визнання бездіяльності протиправною та  зобов`язання вчинити певні дії,-	

ВСТАНОВИВ:

26.02.2024р. ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Губар А.Л., за допомогою поштового зв`язку звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській  області (далі – ГУ ПФУ в  Дніпропетровській області)  про визнання бездіяльності протиправною та  зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-17/.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2024р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/5730/24 та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а.с. 72/.
Позивач у адміністративному позові, з яким звернувся до суду, просила :  
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо невиконання вимог абзаців 1 та 6 пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016р. №622, яка виразилася: 
в призначенні пенсії державного службовця в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, до якої не включені всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема не включені види оплати праці, перелічені, в довідці №62 від 23.01.2024р.: надбавка за інтенсивність праці у розмірі 16999,41грн., премія місячна у розмірі 1139,33грн., матеріальна допомога в частині, що відповідає календарному місяцю, у розмірі 207,08грн., а всього 18345,82грн.; 
у неврахуванні при призначенні пенсії державного службовця, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на момент виходу на пенсію не перебуває на державній службі, розміру зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат, визначених в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, та перелічених в довідці №62 від 23.01.2024р. станом за грудень 2023 року у загальному розмірі 18345,82грн. за останнім місцем роботи на державній службі; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити розрахунок та виплату, починаючи з 23.01.2024р. пенсії згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015р. №889 «Про державну службу» та відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723 «Про державну службу», розмір якої обчислити з урахуванням: 
посадового окладу, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років, зазначених у довідці №61 від 23.01.2024р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на січень 2024 року; отриманих в грудні 2023 року надбавки за інтенсивність праці, премії місячної та матеріальної допомоги в частині, що відповідає календарному місяцю, зазначених в довідці №62 від 23.01.2024р. про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2024р.  у справі №160/5730/24 позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не врахування ОСОБА_1 довідки 23.01.2024р. №62 про заробітну плату при переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993р. №3723 «Про державну службу»; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 23.01.2024р. пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, зазначеної у довідках від 23.01.2024р. №61 та №62, з урахуванням раніше виплачених сум; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20грн.  (суддя Маковська О.В.) /а.с. 93-96/. 
Відповідач - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 12.12.2024р. за допомогою системи «Електронний суд»  безпосередньо до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, яка була зареєстрована судом апеляційної інстанції 13.12.2024р. та з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді  Сафронова С.В., Чепурнов Д.В. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024р. у справі №160/5730/24 поновлено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області строк апеляційного оскарження  рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2024р.,  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2024р. у даній справі та  з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції 16.01.2025р. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025р. у справі №160/5730/24  призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 18.03.2025р., про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства.
Представник позивача, у  письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача  залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 11.10.2024р.   у даній справі залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України  датою ухвалення судового датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню.
Під час розгляду даної адміністративної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у справі,  перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і з  02.07.2023р. їй було призначено пенсію за віком відповідно до  Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
11.01.2024р. позивач звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про переведення на пенсію по віку згідно Закону України «Про державну службу».
За принципом екстериторіальності документи були направлені на розгляд до ГУ ПФУ у Київській області, яким було прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії від 19.01.2024 року № 3926/03-16 у зв`язку з тим, що не надано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця /а.с. 57-58/
23.01.2024р.  позивач звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області  із заявою  за перерахунок її на пенсії за віком на підставі Закону України «Про державну службу», до якої було додані  наступні довідки:
- довідка від 23.01.2024р. №61 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на січень 2024 року; 
- довідка від 23.01.2024 №62 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби станом на грудень 2023 року.
23.01.2024р. позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу». Пенсія обчислена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023р. №1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі кваліфікації посад у 2024 році» у розмірі 60% від заробітної плати, розрахованої згідно довідки від 23.01.2024р. №61 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на січень 2024 року.
          Відповідно до Рішення №046750004370  від 29.01.2024р. про перерахунок пенсії,  при перерахунку пенсії не здійснено обчислення пенсії державного службовця з урахуванням  довідки від 23.01.2024 №62 станом на грудень 2023 року.
І саме такі дії відповідача, обумовили звернення позивача до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.
Відповідно до ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно з  ст.46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною 1    ст.4 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на  Конституції України, складається з основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього  закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Згідно до ч.1  ст.10  Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Положеннями абз.2 ч.3  ст.45  Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   встановлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій   статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії..
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016р. визначалися  Законом України  «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993р.
Відповідно до ч.1  ст.37 Законом України  «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993р   на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого  статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої   статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
До 01.05.2016р. (дата набрання чинності  Законом України  «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015р.) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016р. правове регулювання спірних правовідносин зазнало змін.
Зокрема, відповідно до  ст.90 Закону України  «Про державну службу»  №889-VIII від 10.12.2015р. пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Разом з тим, відповідно до п.10 Розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень»  Закону України  «Про державну службу»  № 889-VIII  державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до  ст.37 Закону України «Про державну службу»   №3723-ХІІ від 16.12.1993р. у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
За приписами п.12 Розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» наведеного Закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених  ст.25 Закону України  «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р.  та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії, відповідно до  ст.37 Закону України «Про державну службу»  № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином,  Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015р.   встановлено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016р. певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016р. на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до  ст.37 Закону України «Про державну службу»  №3723-ХІІ від 16.12.1993р, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
При цьому, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до  ст.37 Закону України  «Про державну службу»  №3723-ХІІ від 16.12.1993р.після 01.05.2016р. є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1  ст.37 цього Закону  і  Прикінцевих та перехідних положень Закону України  «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015р., а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016р. набрання чинності Закону України  «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015р. зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до   ст.37 Закону України «Про державну службу»  № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12  Прикінцевих та перехідних положень Закону України  «Про державну службу»  № 889-VIII від 10.12.2015р. та мають передбачені ч.1  ст.37 Закону України  «Про державну службу»  № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. вік та страховий стаж.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 04.04.2018р. у зразковій справі № 822/524/18 та у постановах від 26.06.2018р. у справі № 676/4235/17, від 10.04.2019р. у справі № 607/2474/17.
Як установлено під час судового розгляду, позивач з 02.07.2023р. отримує пенсію за віком відповідно до   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За результатами розгляду заяви позивача від 23.01.2024р.  про перерахунок/переведення позивача з пенсії за віком відповідно до   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   на пенсію за віком відповідно до   Закону України «Про державну службу», відповідач обчислив основний розмір належної позивачу пенсії, на підставі довідки від 23.01.2024 №61, із розрахунку 60% від середньомісячного заробітку з середньомісячного заробітку, виходячи із таких складових: 
- посадовий оклад - 11822,00грн;
- надбавка за ранг (6 ранг) – 500,00грн.;
надбавка за вислугу років (30%) (за стаж державної служби 33 роки) – 3556,50грн;
Усього: 15911,50 грн. 
15911,50 х 60% = 9546,90грн, де 60 % суми заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці (застосування Порядку №622).
При цьому, відповідачем під час розрахунку основаного розміру пенсії позивача не враховані інші виплати (крім посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років) за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, які вказано у довідці від 23.01.2024 №62.
Згідно п.4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, який затверджений   постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016р. (далі – Порядок №622), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби;
- розмір виплат ( крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 р. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Пунктом 5 цього Порядку №622 передбачено, що призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції  зробив правильний висновок,  що відповідач протиправно не врахував під час переведення позивача на пенсію за віком згідно   Закону України «Про державну службу»   складові заробітної плати, зазначені у довідці №62 від 23.01.2024р.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що будь-яких заперечень від Пенсійного органу  щодо не відповідності наданих позивачем довідок №61 та №62 від 23.01.2024р., які видані ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, встановленій формі і змісту, матеріали справи не містять.
Отже, дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо переведення на пенсію позивача за віком з 23.01.2024. відповідно до    Закону України «Про державну службу»   без урахування заробітної плати, зазначеної в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, №62 від 23.01.2024р. є протиправними.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
З огляду на вищенаведене  колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог,   зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 11.10.2024р. у даній адміністративній справі  залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального  права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311,315,316,321,322 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 11.10.2024р.  у справі №160/5730/24 – залишити без змін. 
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано – 24.03.2025р.       
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова