ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4481/23  Номер провадження 22-ц/814/870/25	Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Дряниці Ю. В., Карпушина Г. Л. 
за участю секретаря: Ракович Д. Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»
на рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2024 року у складі судді Самсонової О. А.
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору та стягнення моральної шкоди,
в с т а н о в и в:
У серпні 2023 року представник ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 462136-КС-001 про надання кредиту від 21.03.2023 у розмірі 74 182,24 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Позов мотивовано тим, що 21.03.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями укладено Договір № 462136-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 23 000 грн строком на 16 тижнів - до 11 липня 2023 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2% в день (фіксована ставка).
Вказаний договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» з використанням одноразового ідентифікатора UA-3260, який відповідачем було введено/відправлено.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 23 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 .
Проте ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого станом на 27.07.2023 утворилась заборгованість у розмірі 74 182,24 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 23 000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 47 732,24 грн, суми прострочених платежів за комісією - 3 450 грн.
05 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Бізнес Позика» про захист справ споживачів, в якій просила суд визнати недійсним договір № 462136-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 21.03.2023, що був укладений між нею та ТОВ «Бізнес Позика», скасувати всю наявну заборгованість за нею перед ТОВ «Бізнес Позика» за вказаним договором та виключити цю заборгованість із кредитної історії на її ім`я у ТОВ «Українське бюро кредитних історій», стягнути з ТОВ «Бізнес Позика» на її користь 20000 грн на відшкодування моральної шкоди та 2 200 грн на відшкодування судових витрат на правову допомогу.
Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 15.03.2023 на її номер телефону зателефонували з невідомого номера і повідомили, що це телефонує оператор ПриватБанку, попросили надати інформацію по її картці, оскільки її номер зламали шахраї. Оскільки через засоби масової інформації постійно повідомляли про шахраїв, вона послухала повідомлення та вимкнула з`єднання.
21 березня 2023 року вона виявила відсутність її паспорта громадянина України і одразу на її мобільний телефон почали надходити СМС-повідомлення від різних фінансових організацій про те, що їй надано кредити на різні суми, які одразу переводилися на рахунок № НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк».
Після цього вона почала телефонувати вказаним фінансовим установам та з`ясувала, що на її ім`я було оформлено договори позик та отримано кошти від різних фінансових установ.
Вказувала, що даних коштів вона не отримувала, не укладала ніяких правочинів, зокрема, і з позивачем ТОВ «Бізнес Позика».
Крім того, 22.03.2023 вона виявила крадіжку коштів з кредитної картки АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 59 925 грн.
За фактом вчинення щодо неї шахрайських дій 24.03.2023 вона звернулась до органів поліції з повідомленням про злочин, зокрема, про викрадення в неї паспорта громадянина України, крадіжки коштів з банківської картки та оформлення позик у різних фінансових установах на її ім`я шляхом використання її особистих персональних даних. За фактом даного звернення було розпочато кримінальне провадження № 12023170430000429 від 24.03.2023. Також 28.03.2023 подала окрему заяву про незаконне оформлення від її імені в ТОВ «Бізнес Позика» позики на суму 26 000 грн, яку було долучено до матеріалів даного кримінального провадження.
Зазначала, що 22.04.2023 вона звернулась до позивача із заявою, у якій повідомила, що не укладала договору кредиту, кошти від нього не отримувала, а стала жертвою шахраїв, а тому просила надати їй паперові примірники укладених договорів споживчого кредитування з додатками до них за період з лютого 2023 року по квітень 2023 року, який було виконано товариством 03.05.2023.
Після перевірки нею інформації щодо укладеного договору, 11.05.2023 вона звернулася до товариства із заявою, у якій повідомила про вчинення шахрайських дій щодо неї та про укладення договору невідомими особами з використанням її персональних даних, а тому просила скасувати наявну заборгованість, проте листом від 22.05.2023 їй було відмовлено у списанні боргу. Потворна аналогічна заява від 24.05.2023 залишилась без відповіді.
Вважає, що наявні всі підстави для визнання спірного договору недійсним, оскільки підтверджується відсутність її волевиявлення як учасника правочину на укладення цього договору та реального настання правових наслідків. Такими підставами зазначала шахрайське проникнення до її номеру телефону, який згодом було використано для доступу до її банківської картки, особистого кабінету в КБ «ПриватБанк» та створення особистого кабінету на сайті позивача; створення електронної адреси, через яку було створено особисті кабінети на сайті позивача та інших фінансових установ, та яка використовувалась при підписанні договорів позик; зазначення на сайті ТОВ «Українське бюро кредитних історій» в її особистих даних номеру телефону, який їй не належить, зазначення на сайті відповідача невірної інформації про неї, зокрема, про місце її роботи, незаконне відкриття на її ім`я рахунку в АТ «Універсал Банк» шляхом незаконного використання її номера телефону та електронної адреси для перерахування коштів з цього рахунку іншим невстановленим особам; миттєвий перерахунок коштів з рахунку в АТ «Універсал Банк» на різні інші рахунки, що належать іншим невстановленим особам, впродовж однієї хвилини після того, як ці кошти надійшли; відкриття кримінального провадження № 12023170430000429 від 24.03.2023 за частиною четвертою статті 185 КК України, за якою її визнано потерпілою.
Також зазначала, що позивачем їй було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у сильних нервових переживаннях, необхідності звернення до органів поліції та спілкування з відповідачем з доведенням факту неотримання нею коштів за договором позики та його неукладення, а також тиску на неї та образливих дзвінках відповідача з вимогою повернути кошти, що призвело до погіршення її емоційного та морального стану, а також погіршення стану її здоров`я. Розмір моральної шкоди оцінює в сумі 20 000 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ТОВ «Бізнес Позика». 
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2024 року позов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 462136-КС-001 про надання кредиту від 21.03.2023 в розмірі 44 870 грн, 1 288,32 грн судових витрат, а всього стягнуто 46 158, 32 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Судові витрати зі сплати судового збору за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_1 віднесено за рахунок держави.
Не погодившись з вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, представник ТОВ «Бізнес Позика» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що проценти за кредитним договором нараховані позивачем протягом строку кредитування у відповідності до умов договору та норм ЦК України в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, що не є відповідальністю за порушення зобов`язання. 
Зазначає, що боржником не було сплачено жодного платежу на погашення кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно привело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, що було заздалегідь та чітко погоджено сторонами кредитного договору.
Наголошує на тому, що комісія за надання кредиту передбачена як умовами договору, так і Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, Паспортом споживчого кредиту, які були підписані позичальником, що свідчить про обізнаність з даною умовою надання кредиту та правомірність нарахування комісії за надання кредиту.
В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та у відповідності до вимог частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
По справі встановлено, що 21.03.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 462136-КС-001 про надання кредиту із використанням інформаційно-комунікаційних систем в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» з використанням одноразового ідентифікатора UA-3260, який було введено/відправлено позичальником, та проведенням процедури верифікації.
За умовами вказаного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 23 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів; строк, на який надається кредит - 16 тижнів; стандартна процентна ставка за кредитом - 2% в день, фіксована, знижена процентна ставка за кредитом - 1,16052521%, фіксована, орієнтовна реальна річна процентна ставка 12 163,17 процентів; комісія за надання кредиту - 3 450 грн; термін дії договору - до 11.07.2023; орієнтовна загальна вартість кредиту - 48 320 грн. 
Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 27.07.2023 загальний розмір заборгованості, нарахованої позивачем, становить 74 182,24 грн, з яких: 23 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 47 732,24 грн - заборгованість за простроченими процентами, 3 450,00 грн - заборгованість по комісії.
За загальними правилами, передбаченими статтями 526-530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та в установлений строк (термін).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До правовідносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Право кредитодавця на одержання процентів за кредитом, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором, передбачено також частиною першою статті 1048, статтею 1056-1 ЦК України. 
Разом з тим, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Вказаних вище висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54), від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19), підстав для відступу від яких у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 не встановила.
Строк кредитування у договорі № 462136-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 21.03.2023 встановлено до 11.07.2023, тому стягнення судом процентів за кредитом у розмірі 22 187 грн відповідає умовам кредитного договору.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону № 1734-VIII). 
Постановою Правління Національного банку України від 11.02.2021 № 16 затверджено Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно пункту 1 яких до загальної вартості кредиту для споживача можуть включатися комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб [комісії за розрахунково-касове обслуговування банку, у якому відкритий рахунок кредитодавця (під час зарахування коштів у рахунок погашення споживчого кредиту). 
Проте, у спірному кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням кредиту позичальнику, та за які позивачем встановлена комісія. 
Встановивши, що позивачем - ТОВ «Бізнес Позика» не зазначено та не надано суду доказів наявності, переліку послуг, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору № 462136-КС-001 від 21.03.2023, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_2 комісії у розмірі 3 450 грн необґрунтована та задоволенню не підлягає, оскільки в силу вимог частин першої, п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» такі умови договору про споживчий кредит є нікчемними та не породжують відповідних прав та обов`язків сторін. 
Згідно частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Наявними у справі доказами не підтверджено право ТОВ «Бізнес Позика» на одержання комісії та процентів за кредитним договором № 462136-КС-001 від 21.03.2023 у заявленому розмірі, тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги представника первісного позивача, як безпідставні.
В частині зустрічного позову рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене, тому колегія суддів не дає оцінки доводам ОСОБА_1 щодо недійсності вказаного кредитного договору, як укладеного внаслідок вчинення шахрайських дій. 
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
За таких обставин колегія суддів залишає апеляційну скаргу представника первісного позивача без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 жовтня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                        С. Б. Бутенко

Судді                                                                        Ю. В. Дряниця 

                                                                               Г. Л. Карпушин