П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/25318/24	

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Градовського Ю. М., Єщенка О. В.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації (далі – Департамент) в якому просив:
-                    визнати протиправною бездіяльність, в порушенні статі 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі – Закон №3551-ХІІ) та статті 58 Конституції України;
-                    зобов`язати визнати захисником Батьківщини відповідно до статті 7 Закону №3551-ХІІ, забезпечити коштами на придбання житла, як особи з інвалідністю внаслідок війни, за програмою забезпечення житлом учасників бойових дій.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, що ОСОБА_1 вказує, що  є особою з інвалідністю 2 групи має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, позаяк є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1 категорії.
Позивач указує, що, згідно пункту 1 частини 2 статті 7 Закону №3551-ХІІ, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

ОСОБА_1 зазначає, що у 2023 році Одеської обласної державній адміністрації було виділено 290 млн. грн на придбання житла ветеранам війни і саме дана установа  є  розпорядником виділених бюджетних коштів.
Водночас, як стверджує ОСОБА_1 він відсутній у списку на отримання грошей на житло.
Як пояснює позивач, на особистому прийомі у губернатора, директорка Департаменту стверджувала, що він не є захисником Батьківщини, а прирівняний до захисників Батьківщини.
Позивач вважає, що Департамент порушує статтю 7 Закону №3551-ХІІ та статтю 58 Конституції України, яка передбачає, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив із того, що Державою надано право на позачергове одержання житла як особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесені до 1 категорії, так і особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам, яке забезпечено різними законодавчими актами.
При цьому, суд зазначає, що статус позивача як особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від 21.01.2022) нерозривно пов`язаний з його статусом учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1 (згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 17.04.2019) та є похідним від нього.
Тому, право позивача на позачергове забезпечення житлом регулюється нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що і було роз`яснено позивачу Департаментом.
Також суд указав, що з 2016 року Одеська обласна державна адміністрація, за рахунок субвенції з державного бюджету реалізує тільки три державні програми щодо надання грошової компенсації для придбання житла, зокрема для:
1) осіб з інвалідністю внаслідок війни 1-2 груп, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції та членам сімей загиблих військовослужбовців (постанова Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719); 
2) учасників бойових дій з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб з інвалідністю внаслідок війни 3 групи з їх числа (постанова Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280); 
3) особам з інвалідністю внаслідок війни 1-2 груп з числа учасників бойових дій на території інших держав та членам сімей загиблих військовослужбовців з їх числа (постанова Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №214).
Оскільки ОСОБА_1 не відноситься до осіб зазначених категорій, у Департаменту відсутній обов`язок забезпечити його житлом за рахунок державних коштів на виконання зазначених програм.
При цьому, суд першої інстанції відзначив, що Одеська обласна державна адміністрація не заперечує право позивача на позачергове забезпечення житлом, оскільки позивач перебуває на квартирному обліку згідно з рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради від 25.06.2015. Суд установив, що  станом, на 01.01.202, черга позивача по позачерговій групі за №67, у списку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесених до категорії 1 – за №8.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування апеляції скаржник зазначає, що суд першої інстанції порушив пункт 4 Указу Президента України «Про додаткові заходи з відзначення та вшанування учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» від 14.12.2021 №649/2021, яким передбачено ужити заходів щодо забезпечення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» житлом учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 та категорії 2, передбачивши фінансування таких заходів відповідно до обґрунтованих потреб.
Скаржник зазначає, що укази Президента України є обов`язковими до виконання на території України, ніхто не має права змінювати та скасовувати.
ОСОБА_1 також посилається на статтю 16 Конституції України, яка регламентує, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи – катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Департамент, скориставшись правом подання відзиву на апеляцію, зазначає про необґрунтованість її доводів та просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач, у свою чергу, надав відповідь на відзив, в якому підтримує свою апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа буде розглядатися в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 17.04.2019 є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1).
14.05.2024 позивач звернувся до Департаменту із заявою, в якій просив надати відповідь на питання, далі пряма мова «…в  2023 році в бюджеті Одеської ОГА було виділено 290 млн. гривень на придбання житла ветеранам війни. Чому Ви не включили мене у список на отримання грошей на житло, на якій підставі? Куди пішли ці гроші? Скільки інвалідів отримали гроші на житло? Чому не виконується 4 пункт Указу Президента України №649 від 14.12.2021, де вказано: ужити заходів щодо забезпечення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» житлом учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 та категорії 2, передбачивши фінансування таких заходів відповідно до обґрунтованих потреб».
Листом від 21.05.2024 Департамент надав позивачу відповідь, в якій указав, що позивач перебуває на квартирному обліку згідно рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради від 25.06.2015. Станом на 01.01.2024 черга позивача по позачерговій групі за №67, у списку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесених до категорії 1 – за №8. 
У 2014-2024 роках видатки на придбання житла громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не передбачені.
Також у цьому листі указано, що з 2016 року Одеська обласна державна адміністрація за рахунок субвенції з державного бюджету реалізує тільки три державні програми щодо надання грошової компенсації для придбання житла, зокрема для:
1) осіб з інвалідністю внаслідок війни 1-2 груп, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції та членам сімей загиблих військовослужбовців (постанова Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719); 
2) учасників бойових дій з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб з інвалідністю внаслідок війни 3 групи з їх числа (постанова Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280);
3) особам з інвалідністю внаслідок війни 1-2 груп з числа учасників бойових дій на території інших держав та членам сімей загиблих військовослужбовців з їх числа (постанова Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №214).
У 2023 році для реалізації державних програм щодо надання грошової компенсації для придбання житлом 192 особам зазначених категорій, Одеська область отримала 461 465 млн. грн.
Оскільки позивач не відноситься до осіб зазначених категорій забезпечити його житлом за рахунок державних коштів на виконання зазначених програм немає законних підстав.
До того ж указано, що в обласному бюджеті на 2024 рік кошти на придбання житла зазначеній пільговій категорії громадян не передбачені.
Також Департамент роз`яснив, що позивач буде забезпечений житлом у порядку черговості, у разі надходження коштів з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені потреби або наявності вільного житла у розпорядженні виконавчого комітету Чорноморської міської ради.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідаючи на доводи скаржника щодо порушення Одеської обласної  державної адміністрації пункту 4 Указу Президента України «Про додаткові заходи з відзначення та вшанування учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» від 14.12.2021 №649/2021 та норм Конституції України, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Право громадян України на житло закріплено у статті 47 Конституції України, яка визначає, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Конституційне право на житло вважається забезпеченим лише тоді, коли громадянин України має житло, що відповідає установленим нормам і придатне для проживання. За відсутності такої житлової площі та потреби в соціальному захисті громадянин визнається таким, що потребує покращення житлових умов і згідно з чинним законодавством може претендувати на одержання відповідного житла, яке надається за правом найму державою чи органами місцевого самоврядування безоплатно, або на забезпечення себе і своєї сім`ї житлом за власний кошт, але за доступну плату.
Відповідно до абзацу 1 пункту 10 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі – Закон №796-XII) особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім`ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.
За правилами пункту 1 частини 2 статті 7 Закону №3551-ХІІ до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Статтею 13 Закону №3551-ХІІ передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються, зокрема такі пільги: позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Аналіз викладених норм дає підстави погодитись з висновком суду першої інстанції, що державою надано право на позачергове одержання житла як особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесені до 1 категорії, так і особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам, яке забезпечено різними законодавчими актами.
При цьому, статус позивача як особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від 21.01.2022) нерозривно пов`язаний з його статусом учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 1 (згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 17.04.2019) та є похідним від нього.
Тому, право позивача на позачергове забезпечення житлом регулюється нормами Закону №796-XII, що і було роз`яснено ОСОБА_1 відповідачем.
Департамент не заперечує право позивача на позачергове забезпечення житлом, оскільки позивач перебуває на квартирному обліку згідно з рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради від 25.06.2015. Станом на 01.01.2024 черга позивача по позачерговій групі за №67, у списку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесених до категорії 1 – за №8.

В апеляційній скарзі як і в позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати його захисником Батьківщини та забезпечити коштами на придбання житла.

З цього приводу колегія суддів указує таке.

Згідно із пунктом 11 частини другої статті 7 даного Закону до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, зазначеним у пунктах 11-16 частини другої цієї статті визначений постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 685 «Про затвердження Порядку надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» (далі – Порядок №685).

Відповідно до абзацу другого та третього підпункту 1 пункту 4 даного Порядку №685 надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України підставою для надання особам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни для військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовців військових прокуратур, поліцейським, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовців МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України є:
довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності;
документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, довідка за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413.
Проведення військово-лікарської експертизи та встановлення причинного зв`язку захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення здійснюють військово-лікарські комісії (ВЛК) відповідно до наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі – Положення №402).

Відповідач указує, що у ОСОБА_1 причинний зв`язок захворювання встановлений відповідно до пункту 21.6 Положення №402, а саме:
а) «Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» - якщо захворювання виникли у період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, загострились або ускладнились, призвели до інвалідності чи смерті у строки, передбачені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 травня 1997 року № 150 «Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 вересня 1997 року за № 448/2252, (далі - наказ МОЗ України від 17 травня 1997 року № 150), і військовослужбовець, особа, звільнена з військової служби, має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Таким чином, статус особи з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_1 , встановлений на підставі висновку причинного зв`язку захворювання з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Підстав на визначення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів, пов`язаних із захистом Батьківщини, згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 не має.

Разом з цим, пунктом 4 Указу Президента України «Про додаткові заходи з відзначення та вшанування учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» від 14.12.2021 №649/2021 передбачено ужити заходів щодо забезпечення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» житлом учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 та категорії 2, передбачивши фінансування таких заходів відповідно до обґрунтованих потреб.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2011 № 1198 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» придбання житла громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Указом Президента України від 02.09.2013 № 472/2013 «Про внесення змін до указів Президента України від 06.04.2011 № 389 та № 397» повноваження щодо організації та координації роботи із забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, покладені на Міністерство соціальної політики України.
Державним бюджетом на 2014-2024 роки видатки на придбання житла громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не передбачені.
З 2016 року Одеська обласна державна адміністрація за рахунок субвенції з державного бюджету реалізує тільки три державні програми щодо надання грошової компенсації для придбання житла, зокрема для:
-                    осіб з інвалідністю внаслідок війни 1-2 груп, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції та членам сімей загиблих військовослужбовців (постанова Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 719);
-                    учасників бойових дій з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб з інвалідністю внаслідок війни 3 групи з їх числа (постанова Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280);
-                    особам з інвалідністю внаслідок війни 1-2 груп з числа учасників бойових дій на території інших держав та членам сімей загиблих військовослужбовців з їх числа (постанова Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 214).

У 2023 році для реалізації державних програм щодо надання грошової компенсації для придбання житла 192 особам зазначених категорій, Одеська область отримала 461,465 млн. грн.

Водночас, ОСОБА_1 не відноситься до осіб зазначених категорій, а тому забезпечити його житлом за рахунок державних коштів на виконання зазначених програм у відповідача немає законних підстав.
В обласному бюджеті на 2024 рік кошти на придбання житла зазначеній пільговій категорії громадян не передбачені.
Відповідач указує, що ОСОБА_1 буде забезпечений житлом у порядку черговості, у разі надходження коштів з Державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені потреби або наявності вільного житла у розпорядженні виконкому Чорноморської міської ради.

Отже, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.
Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної військової державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                                       І. О. Турецька

суддя                                                                                           Ю. М. Градовський

суддя                                                                                           О. В. Єщенко

Повне судове рішення складено 08.04.2025.