07.04.25
22-ц/812/475/25

Єдиний унікальний номер судової справи: 484/4851/24 Головуючий суду першої інстанції - Шикеря І.А.
Провадження: 22-ц/812/475/25                                 Доповідач апеляційного суду - Самчишина Н.В.

Постанова
Іменем України

07 квітня 2025 року                         м. Миколаїв         справа №484/4851/24 
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого Самчишиної Н.В.,
суддів: Локтіонової О.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання - Коростієнко Н.С.,
без участі учасників справ, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , поданою їх представником - адвокатом Найдою Катериною Володимирівною, на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 січня 2025 року, ухвалене у складі головуючого судді Шикері І.А., в приміщенні цього ж суду в м. Первомайську, за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР - ГАРАНТ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, 

встановив:

31 серпня 2024 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Найду К.В. звернулися до суду з вищезазначеним позовом до ТДВ «СК «МОТОР - ГАРАНТ», який обґрунтовували наступним.
23 вересня 2022 року близько 09 год. 51 хв. в Миколаївській області, Вознесенському районі, с. Іванівка, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув. 
За вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною другою статті 286 КК України. 
Внаслідок вищевказаної ДТП було завдано моральної шкоди близьким родичам загиблого, зокрема його неповнолітнім донькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та матері ОСОБА_1 . 
Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки VolkswagenPassat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №209597381 чинного на дату ДТП. 
23 квітня 2024 року представник позивачів повідомив відповідача про настання страхового випадку та подав заяви про виплату страхового відшкодування. 
ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» було прийнято рішення про виплату загальної суми страхового відшкодування позивачам у розмірі 240 500 грн, з яких: 19500 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди для матері загиблого; 39000 грн - в рахунок відшкодування моральної шкоди для дітей загиблого; 2500 грн в рахунок відшкодування витрат на поховання та 179 500 грн в рахунок відшкодування втрати годувальника для дітей загиблого.
Своє рішення щодо розрахунку розміру страхового відшкодування ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» мотивував тим, що із матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинув ОСОБА_4 було 4 особи, які мають право на відшкодування моральної шкоди у відповідності до пункту 27.3 статті 27 Закону, а саме: 2 дітей, батько та мати загиблого. 
Отже, розрахунок моральної шкоди наступний: 12 х 6500,00 (розмір мінімальної заробітної плати на дату ДТП)/4 (кількість осіб, що мають право на відшкодування моральної шкоди) = 19500 грн.
З такою позицією страховика позивачі не погодилися, оскільки їх представником відповідачу разом з заявами про виплату страхового відшкодування, було направлено свідоцтво про смерть батька загиблого ОСОБА_6 . Більш того, за життя ОСОБА_6 не звертався до страхової компанії за отриманням належного йому страхового відшкодування. 
Посилаючись на те, що розпорядженням Нацкомфінпослуг від 09 квітня 2019 року № 538, на дату ДТП розмір страхових сум за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих було встановлено у розмірі 260 000 грн на одного потерпілого, тому, з урахуванням виплачених сум страхового відшкодування, з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди для неповнолітніх дітей загиблого, слід стягнути 13 000 грн, а для матері загиблого 6 500 грн. До того ж, позивачі просили стягнути на користь представника неповнолітніх дітей ОСОБА_2 у відшкодування витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги 21 000 грн, а на користь ОСОБА_1 - 15 000 грн.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 листопада 2024 року ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» було відмовлено у прийнятті відзиву, оскільки наданий відзив, був поданий з порушенням вимог, передбачених п.2 ч.5 ст. 178 ЦПК та вирішено питання про розгляд даної справи на підставі матеріалів, наявних у справі.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 січня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено.
Понесені позивачами судові витрати покладено на них.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи було здійснено на 4-х осіб правильно.
Не погодившись з таким рішення суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Найда К.В., подали на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просили скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розрахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої пунктом 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснено позивачами правильно. Крім того, посилалися на постанову Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №643/207/16-ц.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.
Позивачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтован ість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 23 вересня 2022 року відбулася ДТП, під час якої автомобіль Volkswagen Passat, під керуванням водія ОСОБА_5 здійснив зіткнення з автомобілем марки Opel Kadett, під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок чого останній загинув.
За вказаним фактом Слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною другою статті 286 КК України.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є доньками загиблого ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 є матір`ю загиблого ОСОБА_4 .
Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки VolkswagenPassat реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №209597381, чинного на дату ДТП.
22 квітня 2024 рок представник позивачів ОСОБА_7 направила ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» повідомлення про настання страхового випадку та 23 квітня і 13 червня 2024 року звернулася із заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просила здійснити виплату позивачам страхового відшкодування, пов`язану із моральною шкодою по 26 000 грн (по 1/3 частки, що належить дітям та матері загиблого). 
Листом від 14 серпня 2024 року представника - адвоката Ієговську А.О. повідомлено, що на момент ДТП, яка сталася 23 вересня 2022 року, внаслідок якої загинув ОСОБА_4 , було 4 особи, які мають право на відшкодування моральної шкоди у відповідності до пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 2 дітей, батько та мати загиблого. Отже розрахунок моральної шкодим, наступний 12 х 6 500,00 (розмір мінімальної заробітної плати на дату ДТП/4 (кількість осіб, що мають право на відшкодування маральної шкодим) =19 500 грн.
Позивачі зазначали, що з позицією відповідача вони не згодні, оскільки їх представником відповідачу разом з заявами про виплату страхового відшкодування, було направлено свідоцтво про смерть батька загиблого ОСОБА_6 . Більш того, за життя він не звертався до страхової компанії за отриманням належного йому страхового відшкодування. 
Встановлено, що батько загиблого ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і за життя не звертався із заявою на виплату страхового відшкодування.
Згідно з частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ту і далі - Закон № 1961-IV чинний на час виникнення спірних правовідносин) страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами.
Відповідно до частини першої статті 35 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім?я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.
Оскільки батько померлого ОСОБА_6 за життя з вимогою про виплату страхового відшкодування до страховика не звертався, тому висновок суду першої інстанції про визначення розміру відшкодування моральної шкоди з урахуванням розміру частини батька померлого є безпідставним. 
Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №643/207/16-ц, на який посилалися позивачі в апеляційній скарзі. 
Судом установлено, що із заявами на виплату страхового відшкодування звернулися лише мати та законний представник двох неповнолітніх дітей загиблого, мінімальна заробітна плата була встановлена у розмірі 6 500 грн, а тому загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди потерпілим складає 78 000 грн, який повинен виплачуватися рівними частинами вказаним потерпілим, тобто по 26 000 грн на кожного члена родини померлого.
За такого, суд першої інстанції залишив поза увагою зазначені положення закону та фактичні обставини справи, тому неправильно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягала стягненню з ТДВ «СК» «МОТОР - ГАРАНТ» на користь позивачів, у зв`язку чим, на підставі пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Частина шоста статті 141 ЦПК України передбачає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
У зв`язку з тим, що позов задоволено, то з ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211, 20 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 1 816, 80 грн, а всього 3 028 грн.
Щодо відшкодування витрат на правову допомогу.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу
При стягненні витрат на професійну правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та адвокатом.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги. Стороною має бути документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, зокрема: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про їх оплату та деталізований розрахунок таких витрат. 
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додані: договір про залучення адвоката до надання професійної правничої (правової) допомоги №29/03-24 від 01 січня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Центр допомоги при ДТП «Автопоміч» та адвокаткою Найдою К.В.; детальні розрахунки робіт (наданих послуг) від 29 серпня 2024 року, підписані адвокаткою Найдою К.В.; два окремих договори про надання професійної правничої (правової) допомоги: №Ж 181/Д170588 від 10 квітня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Центр допомоги при ДТП «Автопоміч» та ОСОБА_2 та №Ж 211/Д170588 від 06 червня 20245 року між Адвокатським об`єднанням «Центр допомоги при ДТП «Автопоміч» та ОСОБА_1 , зі змісту яких не вбачається об`єм і вартість послуг Адвокатського об`єднання.
Вказаними договорами передбачено право клієнта здійснювати оплату наданих Адвокатським об`єднанням послуг лише після одержання грошової компенсації за спричинену шкоду (п.3.2.2. договору).
Акту приймання-передачі наданих послуг, матеріали справи не містять.
За такого, апеляційний суд вважає, що витрати позивачів на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню у повному розмірі.
Апеляційний суд враховує те, що адвокат Найда К.В. надавала послуги позивачам лише при зверненні із даним позовом до суду.
Ураховуючи складність справи, суть спору, ціну позову, характер і обсяг виконаної адвокатом роботи, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, стягуваних з ТДВ «СК «МОТОР - ГАРАНТ» на користь кожної позивачки, до 1 000,00 грн.
Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони.
Керуючись статтями 367, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд -        

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , поданою їх представником - адвокатом Найдою Катериною Володимирівною, задовольнити частково.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР - ГАРАНТ» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР - ГАРАНТ» (ЄДРПОУ 31154435) на користь ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, 13 000 (тринадцять тисяч) гривень та у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 2 000 (дві тисячі) гривень.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР - ГАРАНТ» (ЄДРПОУ 31154435) на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, 6 500 (шість тисяч п`ятсот) гривень та у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 1 000 (одну тисячу) гривень.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР - ГАРАНТ» (ЄДРПОУ 31154435) в дохід держави судовий збір в обох судових інстанціях у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий                Н.В. Самчишина

Судді:                О.В. Локтіонова 

       Т.В. Серебрякова 

Повна постанова складена 07 квітня 2025 року.