ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

01 квітня 2025 року 	м.Суми	

Справа №585/5004/23 
Номер провадження 22-ц/816/159/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
третя особа – Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна іншуранс», 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Єрньєй Алли Анатоліївни 
на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2024 року, в складі судді Євлах О.О., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 02 квітня 2024 року,

                                                                     в с т а н о в и в:
  
18 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа – ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна іншуранс», про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди: втрати товарної вартості транспортного засобу, моральної шкоди, франшизи.
Свої вимоги мотивував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31 липня 2021 року о 21 год. 10 хв. по вул. Полтавській в м. Ромни Сумської області, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не додержався безпечної дистанції та допустив зіткнення з належним позивачу мотоциклом HONDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , модель СВ500ХА, який рухався та зупинився перед пішохідним переходом для надання переваги в русі пішоходам, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 серпня 2021 року році у справі №585/2292/21 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. А тому, в силу ст. 82 ЦПК України, вина відповідача в ДТП не підлягають доказуванню в ході розгляду цієї цивільної справи. 
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна іншуранс», якою позивачу виплачено 47246, грн страхового відшкодування без урахування суми франшизи.
ОСОБА_1 доводить заподіяння йому внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди, оскільки під час зіткнення транспортних засобів він втратив свідомість, прийшовши до тями, лежачи на проїздній частині дороги побачив, що недавно куплений мотоцикл майже повністю знівечений.
Враховуючи те, що єдина організація, яка займається ремонтом, заміною деталей мотоциклів HONDA – ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест». знаходиться в м. Київ, він був змушений витрачати час так кошти на пошуки транспортного засобу для транспортування понівеченого мотоцикла. 
Посилаючись на викладені обставини, просив стягнути з відповідача на його користь 30000 грн – втрата товарної вартості транспортного засобу, 20000 грн – моральна шкода, 2600 грн – франшиза, а також понесені судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу).
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ПРАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди: втрати товарної вартості транспортного засобу, моральної шкоди, франшизи задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн моральної шкоди, та 2600 грн франшизи.
У решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Єрньєй АА., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_2 втрату товарної вартості транспортного засобу у розмірі 6956,89 грн, моральну шкоду у розмірі – 20000 грн, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції у розмірі 3000 грн та в суді апеляційної інстанції у розмірі 7000 грн.
Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги висновок експерта №135 від 28 лютого 2024 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи щодо визначення втрати товарної вартості мотоцикла внаслідок пошкоджень після ДТП, через не підтвердження його результатів експертом у судовому засіданні. Доводить, що експерт просто не зрозумів поставлені питання, тому і його відповідь була не зрозуміла. 
Вказує, про заподіяння йому моральної шкоди внаслідок ДТП, розмір відшкодування якої суд безпідставно занизив. Мотоцикл був у новому стані, а в ДТП отримав значні механічні пошкодження, що негативно вплинуло на моральний стан позивача, призвело до емоційного дискомфорту, тому справедливим буде відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн.  
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Менько Д.Д. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін, стягнути із ОСОБА_1 на користь відповідача 5000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом справи.
Зазначає, що експерт у судовому засіданні не підтвердив свій висновок №135 щодо розміру втрати товарної вартості мотоцикла, надав вичерпні відповіді на всі поставлені запитання. Вказує про відсутність доказів фарбування складових частин мотоцикла під час ремонту, а тому доводи апелянта про необхідність фарбування запасних частин не підтверджені доказами у справі. 
Посилаючись на повне відшкодування заподіяної в ДТП шкоди страховою компанією, проведення ремонту мотоцикла позивача вже через 9 днів після ДТП, визнання відповідачем вини у вчиненні ДТП, його пенсійний вік та отримання невисокої пенсії, вказує про обґрунтованість рішення суду та достатність визначеного судом розміру відшкодування моральної шкоди.   
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником мотоцикла HONDA, р.н. НОМЕР_2 , модель СВ500ХА (а.с. 12).
Згідно Акту прийому-передачі №117 від 24 липня 2020 року та Додаткової угоди №1 до Договору купівлі-продажу №117 від 23 червня 2020 року від 18 травня 2020 року, Акту огляду реалізованого транспортного засобу від 24 липня 2020 року – ОСОБА_1 придбав у ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» мотоцикл 2020 року випуску моделі СВ500Х вартістю 227338 грн (а.с. 13-14).
Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області № 585/2292/21 від 26 серпня 2021 року ОСОБА_2 визнано винувати у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 850 грн по факту дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 31 липня 2021 року о 21 год. 10 хв. в м. Ромни Сумської області по вул. Полтавській. Водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не додержався безпечної дистанції та допустив зіткнення з мотоциклом HONDA, р.н. НОМЕР_2 , модель СВ500ХА (а.с. 16).
ОСОБА_2 має Поліс АР/18990710 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 17).
Згідно калькуляції орієнтовної вартості ремонтно-поновлювальних робіт і запасних деталей ремонту мотоцикла HONDA, р.н. НОМЕР_2 , модель СВ500ХА, остання складає 61927,69 грн (а.с. 24).
Схема місця ДТП від 31 липня 2021 року (а.с. 25-26).
Ремонтна калькуляція № 21-0444687 від 09 серпня 2021 року – загальна вартість ремонту 50026,41 грн (в т.ч. вартість робіт 1024,00 грн, запасні частини – 49002,41 грн (а.с. 27-29).
Згідно Акту огляду транспортного засобу від 03 серпня 2021 року – мотоцикла HONDA, р.н. НОМЕР_2 , модель СВ500ХА – пошкодження, що не пов`язані з ДТП відсутні (а.с. 30-31).
Згідно висновку експерта №135 від 28 лютого 2024 року, виконаного старшим судовим експертом Строкаліс Г.М., розмір втрати товарної вартості мотоцикла марки HONDA, р.н. НОМЕР_2 , модель СВ500ХА, білого кольору, внаслідок пошкодження після ДТП станом на дату пригоди 31 липня 2021 року, згідно наданих відомостей щодо нього складає 6956,89 грн (а.с. 89-92).
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 наданий ним висновок за №135 не підтвердив. Зазначив, що розмір втрати товарної вартості мотоцикла марки Honda модель СВ500ХА, н.з. НОМЕР_2 , оглянутого ним після отриманих пошкоджень внаслідок ДТП станом на 31 липня 2021 року в розмірі 6956,89 грн ним визначено помилково. Згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів – у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо) розмір втрати товарної вартості не визначається.
Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог про стягнення франшизи та наявності передбачених ст.ст. 23, 1167 ЦК України підстав для часткового відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу пошкодженням мотоцикла внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, встановленої судовим рішенням. При цьому суд дійшов висновку про недоведеність вимог про стягнення втрати товарної вартості транспортного засобу. 
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі висновки суду узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання  або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що саме внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 , як учасником дорожнього руху, було спричинено механічні пошкодження належного позивачу мотоцикла марки Honda модель СВ500ХА, н.з. НОМЕР_2 , чим заподіяно майнову шкоду. 
Факт пошкодження транспортного засобу – мотоцикла марки Honda, модель СВ500ХА, н.з. НОМЕР_2 , під час ДТП, що сталася 31 липня 2021 року, за участі та з вини відповідача підтверджено постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 серпня 2021 року у справі №585/2292/21, що набрала законної сили, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП («Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів»), та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнята постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Матеріалами справи підтверджується та не заперечується позивачем факт  виплати йому страховою компанію ОСОБА_2 – ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна іншуранс», страхового відшкодування (без урахування суми франшизи) у сумі 47246 грн (а.с. 17). 
Доводи позивача про наявність підстав для відшкодування втрати товарної вартості мотоцикла, спростовуються показами експерта ОСОБА_3 , який під час допиту у суді першої інстанції не підтвердив свій висновок №135 від 28 лютого 2024 року, про розмір втрати товарної вартості мотоцикла марки HONDA, р.н. НОМЕР_2 , модель СВ500ХА, білого кольору, внаслідок пошкодження після ДТП станом на дату пригоди 31 липня 2021 року, у сумі 6956,89 грн (а.с. 89-92). Експертом було вказано помилкове визначення втрати товарної вартості мотоцикла, оскільки згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів – у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо) розмір втрати товарної вартості не визначається.
Так, згідно з п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу і витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).
Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості – це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогам після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.
Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.
Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.
При цьому, п.п. е) п. 8.6.2. Методики передбачено, що величина ВТВ КТЗ не нараховується, якщо, зокрема, потрібна заміна окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо).
Враховуючи зазначені положення Методики, покази експерта Строкаліса Г.М. про те, що під час проведення ремонту мотоцикла позивача, здійснена заміна деталей, що не потребували фарбування, і це не вплинуло на зовнішній вигляд та експлуатаційні якості цього транспортного засобу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову задоволені позову в цій частині. 
Не заслуговують на увагу і доводи позивача про безпідставне зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, оскільки сума такого відшкодування визначена з урахуванням всіх обставин справи, у тому числі характеру правопорушення, особи винного, обсягу та тривалості душевних страждань позивача, факту відновлення транспортного засобу.
Надані представником ОСОБА_1 – адвокатом Єрньєй А.А. до апеляційного суду 21 березня 2025 року докази в силу положень ст. 367 ЦПК України колегією суддів не приймаються, так як останні отримані апелянтом після ухвалення рішення місцевим судом, тобто є новими доказами.
Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу при частковому задоволенні позову, суд першої інстанції, з урахуванням співмірності та розумності розміру понесення таких витрат кожною із сторін, дійшов правильного висновку про віднесення цих витрат на їх рахунок.    
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Отже, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження. 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
При відмові у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 133, ст. 137, ч. ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України, підлягає частковому задоволенню клопотання представника відповідача про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді.
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в апеляційному суді правнича допомога ОСОБА_2 надавалась адвокатом Меньком Д.Д. на підставі укладеного Договору про надання правничої допомоги від 15 січня 2024 року (Додаток №1 від 14 лютого 2025 року) та Ордеру №1045260 від 15 січня 2024 року.
Сторонами цього договору визначено, що розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги у зв`язку з апеляційним розглядом справи №585/5004/23 визначається у фіксованому розмірі 5000 грн. Вказана сума була сплачена 17 лютого 2025 року. 
Враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, затрачений на надання таких послуг, розгляд справи судом апеляційної інстанції у порядку письмового провадження без виклику сторін, колегія суддів вважає, що заява представника відповідача – адвоката Менька Д.Д. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, а понесені відповідачем витрати підлягають компенсації за рахунок позивача ОСОБА_4 у розмірі 3000 грн.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369,  п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. ст. 375, 381 - 384, 389  ЦПК України, апеляційний суд   
                                                          у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Єрньєй Алли Анатоліївни залишити без задоволення.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2024 року залишити без змін. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Постанова  набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина