ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 175/12607/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 	 ОСОБА_1 	
на рішення  Дніпропетровського районного суду                                 Дніпропетровської області суду  від 27.11.2024р.  у справі № 175/12607/24	
за  позовом:	ОСОБА_1   	
до:   про:	ІНФОРМАЦІЯ_1  скасування постанови 	

ВСТАНОВИВ:

23.08.2024р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області зареєстровано позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 )  про скасування постанови серія № 1364 від 09.08.2024р. /а.с.2-6/.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.08.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження  у справі №175/12607/24 та справу призначено в підготовче судове засідання /а.с.14/.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що при винесенні постанови №1364 від 09.08.2024р. відповідачем допущено грубі порушення, не досліджено усі обставини справи, а  тому постанова є безпідставною, необґрунтованою, просив суд скасувати постанову відповідача №1364 від 09.08.2024р. про визнання ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення,  передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2024р. у справі №175/12607/24  позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення /а.с.28-31/. 
Позивач,    не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 16.12.2024р. за допомогою засобів системи «Електронний суд» подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 17.12.2024р.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.12.2024р. у справі №175/12607/24 апеляційна скарга була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги. 
У межах наданого судом строку на усунення недоліків позивачем недоліки апеляційної скарги було усунуто шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.01.2025р. у справі №175/12607/24 позивачу поновлений строк апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2024р. у справі № 175/12607/24 та з метою забезпечення апеляційного розгляду вищезазначеної апеляційної скарги з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №175/12607/24.
08.01.2025р до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив відповідача на апеляційну скаргу. 
Матеріали адміністративної справи №175/12607/24 надійшли до суду апеляційної інстанції 12.01.2025р. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025р. у справі №175/12607/24 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 18.03.2025р.,  про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.
Представник позивача – адвокат Кравченко О.М.,  посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 27.11.2024р. та постановити нове рішення, яким  задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. 
Відповідач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, зазначив, що судом першої інстанції під час вирішення справи  правильно встановлені обставини у справі, застосовані норми матеріального права без порушення норм процесуального правам, а тому відповідач вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню, просив  рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2024р.  залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення  в порядку письмового провадження  є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши  доводи апеляційних скарг та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав. 
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 07.08.2024р. працівниками ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_2 складений протокол про адміністративне правопорушення № 1364, в якому зазначено, що  під час перевірки документів працівниками поліції ( ОСОБА_2 , жетон 0013663) встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не мав (не пред`явив його за вимогою) при собі військово-облікового документу. 
При цьому необхідно зазначити, що під час процесу перевірки та пред`явлення документів у громадянина ОСОБА_1 працівниками поліції здійснювалась відео фіксація. 
Посилаючись на порушення  позивачем п. 14-17, 25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період та ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», 09.08.2024р. відповідачем прийнято постанову № 1364, якою  позивач визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17  000грн., і саме ця постанова є предметом оскарження у цій адміністративній справі.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Відповідно до ст. ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положення ст.280 КУпАП встановлюють обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
З 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено відповідними Указами Президента України та діє по сьогоднішній день.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до абзацу третього п. 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. № 560 ( далі – Порядок № 560)  Порядок визначає процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи. 
Відповідно до п.  15 Порядку № 560 керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та ІНФОРМАЦІЯ_3 з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних, в тому числі: організовують проведення уповноваженими представниками районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі).
Пунктом 25 Порядку № 560 визначено що, громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Відповідно до  ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Відповідно до пп.10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022р. №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.
Отже враховуючи фактичні обставини цієї справи колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що при складанні протоколу позивач був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками визначеними у ст. 63 Конституції України, ст. 256, 268 КУпАП, про що в протоколі міститься його особистий підпис, також у протоколу позивач у графі пояснення зазначив  «Не згоден», при цьому позивач  повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться о 10.00 годині 09.08.2024р. та йому повідомлена адреса розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що також  свідчить його особистий підпис у протоколі, копія якого позивачем отримана, проте він  не прибув у означений день на розгляд справи  та будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень не надав.
Під час розгляду справи  жодних доказів  пред`явлення на вимогу працівників ТЦК та СП 07.08.2024р. військово-облікового документа, позивачем не було надано.
За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач у справі під час прийняття оскаржуємо постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, який визначено законом, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення відповідача, тому суд першої інстанції поставив у справі правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову через його необгрунтованість та безпідставність, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та  скасування  рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2024р.  у справі  № 1750/12607/24  відсутні.
Посилання представника відповідача стосовно того, що  позивачем пропущений строк звернення до суду з позовною заявою, суд вважає необґрунтованим, з огляду на те, що оскаржувана постанова датована 09.08.2024р.  та в межах 10-тиденного строку, визначеного ст. 286 КАСУ, 19.08.2024р. позивачем подано позовну заяву, що підтверджується відміткою на поштовому штампі на конверті /а.с.12/.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 27.11.2024р. залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2024р. у справі №175/12607/24 –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано – 01.04.2025р. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова