ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2025 року
м. Київ
справа № 668/3488/24
провадження № 51-278 км 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
засудженої                                                  ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника                                                    ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
представника ОСОБА_8            ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , поданої в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року про повернення апеляційної скарги на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2024 року у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до ЄРДР за № 12024240000001046 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Шепетівка Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Короткий зміст ухвалених судових рішень
Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2024 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_10 і обвинуваченою ОСОБА_6 з участю захисника ОСОБА_7 .
Визнано винуватою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК, і призначено їй узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обробкою інформації в автоматичних системах на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
Не погоджуючись із вказаним вироком, адвокат ОСОБА_9 , діючи в інтересах ОСОБА_8 , оскаржила його в апеляційному порядку.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , подану в інтересах ОСОБА_8 , на підставі п. 2  ч. 3 ст. 399 КПК, з усіма доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
Вимоги, викладені у касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , діючи в інтересах ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування своїх вимог вказує, що обвинувачення, визнане судом доведеним у вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_6 , викладено таким чином, що особу ОСОБА_8 можна ідентифікувати за найменуванням закладу охорони здоров`я, працівниками якого внесені до системи «Medics» недостовірні відомості, посади, яку обіймала ОСОБА_8 протягом інкримінованого періоду, реквізитами наказів про призначення та звільнення ОСОБА_8 з посади директора ПП «Сіліцея», реквізитами договорів, які ОСОБА_8 укладала в інтересах ПП «Сіліцея» з НСЗУ.
Більше того, звертає увагу, що зміст обвинувачення у цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 повністю дублює підозру у кримінальному провадженні № 12023240000000122 від 10 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК, оскільки містить ті ж самі фактичні дані.
Таким чином переконана, що вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2024 року безпосередньо стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_8 , оскільки порушує презумпцію її невинуватості.
Не зважаючи на це та не врахувавши усталеної практики Верховного Суду, суддя апеляційного суду безпідставно постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги, чим порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Від інших учасників судового провадження заперечень на касаційну скаргу адвоката ОСОБА_9 не надходило.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_9 підтримала подану нею касаційну, просила ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Прокурор ОСОБА_5 , засуджена ОСОБА_6 та в її інтересах захисник ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення касаційної скарги адвоката ОСОБА_9 , просили оскаржувану ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.
Інші учасники були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення касаційного розгляду до Суду не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку учасників касаційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у межах касаційної скарги.
Вказуючи про незаконність оскаржуваної ухвали апеляційного суду, якою повернуто апеляційну скаргу, адвокат ОСОБА_9 зазначає, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги того факту, що вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2024 року, ухвалений стосовно ОСОБА_6 , зачіпає інтереси ОСОБА_8 через порушення гарантованої Конституцією України засади презумпції невинуватості.
Перевіряючи наведені доводи адвоката, колегія суддів виходить з наступного.
Як визначено ч. 4 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а також прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Разом з тим, відповідно до висновку про застосування норм права, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 639/2837/19 (провадження № 51-5394кмо19), суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи відповідно до вимог ст. 398 КПК питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи (захисника чи представника іншої особи) на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що у тексті вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду (судді-доповідачеві) з впевненістю ідентифікувати іншу особу; крім того, вирок має стосуватися прав, свобод та інтересів цієї іншої особи. Дані, які містяться у процесуальних документах, складених слідчим або прокурором (обвинувальний акт, повідомлення про підозру, тощо), не можуть слугувати підставою для визнання вироку на підставі угоди про визнання винуватості однієї особи таким, що стосується прав, свобод та інтересів інших осіб.
Мотивуючи рішення про повернення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 , апеляційний суд в ухвалі вказав, що ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №12024240000001046 від 29 липня 2024 року стосовно ОСОБА_6 жодне обвинувачення не висувалось та судом не розглядалось; її прізвище в оскаржуваному вироку не згадується і не містить конкретні вказівки на її безпосередню участь у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК, за встановленими місцевим судом обставинами її особу з тексту вироку неможливо з впевненістю ідентифікувати. Таким чином оскаржуваний вирок не стосується її прав, свобод та інтересів, тобто, не порушено принципу презумпції невинуватості, що не дає їй процесуальних підстав для оскарження такого вироку в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції у своєму рішенні слушно послався на згаданий вище висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду та обґрунтовано зазначив, що за тими ознаками, на які посилається адвокат, ідентифікувати ОСОБА_8 неможливо.
Проте поза увагою суду апеляційної інстанції залишився той факт, що вирок суду першої інстанції, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, містить пряму вказівку на вчинення ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК, за епізодами злочинної діяльності в частині внесення недостовірних відомостей щодо надання медичної послуги з паліативної допомоги пацієнту ОСОБА_13 , чим вчинено несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі (74 стор. вироку, Т. 3 а.п.167).
З огляду на зазначені вище обставини, апеляційним судом не було враховано, що доступ до суду апеляційної інстанції інших осіб, права, свободи та законні інтереси яких стосується ухвалений вирок, забезпечується з урахуванням положень ч. 2 ст. 24 КПК, котрі гарантують право на перегляд судового рішення судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Отже, у цьому кримінальному провадженні за наявності даних, котрі дозволяють з упевненістю ідентифікувати конкретну особу як співучасника злочину, право ОСОБА_8 на перегляд судом вищого рівня вироку, ухваленого в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , охоплюється гарантіями, визначеними ч. 2 ст. 24 КПК, а тому висновок про відсутність у адвоката ОСОБА_9 , котра діє в інтересах ОСОБА_8 , права на звернення з апеляційною скаргою на вказаний вирок не можна визнати аргументованим, а оскаржувану ухвалу про повернення її апеляційної скарги, відповідно, законною та обґрунтованою.
Як визначено ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Положеннями ч. 2 ст. 438 КПК передбачено, що при вирішенні питання про наявність зазначених у частині 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Оскільки апеляційний суд, постановляючи ухвалу, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, касаційна скарга адвоката ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, а ухвала про повернення апеляційної скарги - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційний суд має ухвалити рішення, яке відповідатиме вимогам ст. 370 КПК.
Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року про повернення апеляційної скарги на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2024 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_14 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                             ОСОБА_3