ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 р. 	Справа № 520/10537/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Подобайло З.Г. ,  Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання  Кіт Т.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025, суддя Сагайдак В.В., по справі № 520/10537/24
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РЕСУРС"  
до  Головного управління ДПС у Харківській області              
про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ТД РЕСУРС» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 00024410719 від 16.01.2024 щодо нарахування податку на додану вартість в загальній сумі 3 338 802,50 грн., в тому числі 2 671 042,00 грн. за основним платежем та 667 760,50 грн. штрафні санкції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №00024410719 від 16.01.2024 щодо нарахування податку на додану вартість в загальній сумі 3 338 802,50 грн., в тому числі 2 671 042,00 грн. за основним платежем та 667 760,50 грн. штрафні санкції.
Відповідач, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що ТОВ «ТД РЕСУРС» безпідставно сформовано податковий кредит з ПДВ по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та задеклароване придбання товарів оформлено первинними документами, які не містять підтвердження поставки ТМЦ.
Відповідач вказував, що при дослідженні змісту та суті задекларованих господарських операцій з постачання товарів, що зазначено у податкових накладних між ТОВ «ТД РЕСУРС» та ТОВ "СТОР ЕКСПО" і ТОВ "МЮНХЕН ЛТД" у травні 2017 - січні 2018 року, лютому 2021 року, не можливо підтвердити здійснення господарських операцій.  
Зауважував, що у періоді, який перевірявся, ТОВ «ТД РЕСУРС» мало взаємовідносини з наступними контрагентами-постачальниками, відносно яких мається податкова інформація про неможливість реального здійснення фінансово - господарських операцій та ведення господарської діяльності, а саме: ТОВ «ТРАНЗА»; ТОВ «АКСІЙ»; ТОВ «ФРУКТПЛЮС»; ТОВ «СТОР ЕКСПО»; ТОВ «ДОНМАРСЕРВІС» (попередня назва ТОВ «БРІСК-ТОРГ»); ТОВ «МАКСИМУС ГРУПП»; ТОВ «РАЯНДА»; ТОВ «БІЗНЕС-ТОРГС»; ТОВ «МАКСТОР ТОРГ»; ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ПРЕМІОР»; ТОВ«ВОЛСЕК»; ТОВ «БУД- СТРОМ»; ТОВ «ІВА МАКСИМУМ»; ТОВ «АСКЕРТОРГ»; ТОВ «СТІЛ ГЛОБАЛ ПРОД» (попередня назва ТОВ «АБСОЛЮТ ОПТ»); ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА «ДЕКО», з приводу яких в акті перевірки наводиться різна негативна податкова інформація, зокрема: відносно обриву ланцюга постачання; щодо фігурування підприємств у кримінальних провадженнях; про відсутність основних фондів на підприємствах за даними фінансової звітності; відносно відсутності знаходження платників податків за юридичними адресами; щодо недостатності працівників; негативна узагальнена податкова інформація; рішення про відповідність платників податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку та інша (детально в розрізі підприємств (контрагентів-постачальників) наведено в акті перевірки). 
У судовому засідання представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримала, вважала рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню із прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.
Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, зазначав про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, фахівцями Головного управління Державної податкової служби у Харківській області у період з 10.11.2023 по 07.12.2023 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ТД РЕСУРС» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з питань перевірки єдиного соціального внеску за період з 01.04.2017 по 30.09.2023.    
За результатами перевірки складено акт від 14.12.2023 № 40034/20-40-07-19-05/39806596, яким зафіксовано порушення позивачем:
1) п. 44.1. ст. 44, пп.134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України, в частині заниження податку на прибуток за період з 01.04.2017 по 30.09.2023 у загальній сумі 322 589,00 грн., в тому числі за 2-4 квартал 2017 року на суму 227 331,00 грн., за 2018 рік на суму 61 485,00 грн., за 2019 рік на суму 5 152,00 грн., за 2020 рік на суму 10 991,00 грн., за 2021 рік на суму 11 861,00 грн., за 9 міс. 2023 року на суму 5 769,00 грн.;
2) п. 185.1. ст. 185, п.187.1. ст. 187, пп. 196.1.5. п. 196.1. ст. 196, п. 198.1., п. 198.3. та п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, в частині заниження податку на додану вартість всього на загальну суму 2 671 047,00 грн., в тому числі за січень 2018 року на суму 207 455,00 грн., березень 2018 року на суму 144 456,00 грн., за лютий 2019 року на суму 557 041,00 грн., за квітень 2019 року на суму 447 784,00 грн., за травень 2019 року на суму 176 013,00 грн., за червень 2019 року на суму 236 906,00 грн., за жовтень 2019 року на суму 142 073 грн., за листопад 2019 року на суму 51 559,00 грн., за грудень 2019 року на суму 322 864,00 грн., за січень 2020 року на суму 310 721,00 грн., за березень 2020 року на суму 1 858,00 грн., за червень 2021 року на суму 72 640,00 грн., за листопад 2021 року на суму 29 276,00 грн. та за квітень 2023 року на суму 396,00 грн.;
3) п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, де сума податку на додану вартість в податкових накладних у загальній сумі 101 531,60 грн., у тому числі:
-з перевищенням терміну реєстрації у 15 календарних днів на суму 936,07 грн.,
-з перевищенням терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів 1 333,56 грн.,
-з перевищенням терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів 0,00 грн.,
-з перевищенням терміну реєстрації від 61 до 365 календарних днів 0,00 грн.,
-з перевищенням терміну реєстрації більше 365 календарних днів 99 261,97 грн.
На підставі зазначеного акту Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення №00024400719 від 16.01.2024 року щодо нарахування податку на прибуток у загальній сумі 403.236,25 грн., в тому числі 322.589,00 грн. за основним платежем та 80.647,25 грн. штрафні санкції; №00024360719 від 16.01.2024 року щодо нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з ПДВ в розмірі 99.415,03 грн.; №00024410719 від 16.01.2024 року щодо нарахування податку на додану вартість в загальній сумі 3.338.802,50 грн., в тому числі 2.671.042,00 грн. за основним платежем та 667.760,50 грн. штрафні санкції.
13.02.2024 не погоджуючись з результатами розгляду заперечень на Акт перевірки та вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, у відповідності до положень ст. 56 Податкового кодексу України, позивач звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України про скасування рішень відповідача.
11.04.2024 Державна податкова служба України, через виявлення численних порушень нормативних документів, які регламентують порядок проведення планових документальних виїзних перевірок, під час проведення перевірки позивача та складанні Акту №40034/20-40-07-19-05/39806596 від 14.12.2023, прийняла рішення №10478/6/99-00-06-01-01-06 від 11.04.2024 про скасування податкових повідомлень-рішень відповідача №00024400719 від 16.01.2024 щодо нарахування податку на прибуток у загальній сумі 403 236,25 грн. та №00024360719 від 16.01.2024 щодо нарахування штрафних санкцій в розмірі 99 415,03 грн.
Відповідно до зазначеного рішення Державної податкової служби України, податкове повідомлення-рішення №00024410719 від 16.01.2024 щодо нарахування податку на додану вартість в загальній сумі 3 338 802,50 грн. залишено без змін, а скарга в цій частині - без задоволення.
Позивач, не погодившись з податковим повідомленням-рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення позову.
Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції, зазначає наступне.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
У пункті 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Таким чином фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
У відповідності до статті 1 Закону № 996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.
Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.
У ході судового розгляду встановлено, що у період, який перевірявся, позивач здійснював господарські операції з ТОВ «МЮНХЕН ЛТД», ТОВ «ТРАНЗА», ТОВ «АКСІЙ», ТОВ «ФРУКТПЛЮС», ТОВ «СТОР ЕКСПО», ТОВ «ДОНМАРСЕРВІС» (попередня назва ТОВ «БРІСК-ТОРГ»), ТОВ «МАКСИМУС ГРУПП», ТОВ «РАЯНДА», ТОВ «БІЗНЕС-ТОРГС», ТОВ «МАКСТОР ТОРГ», ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ПРЕМІОР», ТОВ «ВОЛСЕК», ТОВ «БУД- СТРОМ», ТОВ «ІВА МАКСИМУМ», ТОВ «АСКЕРТОРГ», ТОВ «СТІЛ ГЛОБАЛ ПРОД» (попередня назва ТОВ «АБСОЛЮТ ОПТ»), ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА «ДЕКО».
Так, із матеріалів справи вбачається, що  між ТОВ «ТД РЕСУРС» - покупець та ТОВ «ТРАНЗА», ТОВ «АКСІЙ», ТОВ «ФРУКТПЛЮС», ТОВ «ДОНМАРСЕРВІС» (попередня назва ТОВ «БРІСК-ТОРГ»), ТОВ «МАКСИМУС ГРУПП», ТОВ «РАЯНДА», ТОВ «БІЗНЕС-ТОРГС»,  ТОВ «МАКСТОР ТОРГ», ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ПРЕМІОР», ТОВ «ВОЛСЕК», ТОВ «БУД- СТРОМ», ТОВ «ІВА МАКСИМУМ», ТОВ «АСКЕРТОРГ», ТОВ «СТІЛ ГЛОБАЛ ПРОД» (попередня назва ТОВ «АБСОЛЮТ ОПТ»), ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА «ДЕКО», ТОВ «МЮНХЕН ЛТД» укладено договори поставки товару №01-08/18 від 01.08.2018, № 77 від 01.05.2018, № 54 від 15.03.2018, №105 від 11.09.2017, № 108 від 05.07.2017, №101 від 01.12.2018, № 8 від 02.01.2019, № 01-12/2019 від 01.12.2019, № 1/03/21 від 01.02.2021, № 01/04-21 від 01.04.2021, № б/н від 01.10.2019, №15 від 01.07.2019, №11 від 01.01.2019, № 2406/2 від 24.06.2019, № 14/10/ Р від 14.10.2019, № 1-02/2021 від 01.02.2021 відповідно, за умовами яких постачальник поставляє і передає у власність покупця товар, а покупець приймає цей товар та оплачує його на умовах і в порядку, визначених даними договорами. 
На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «ТРАНЗА» позивач до суду надав копії товарно-транспортної накладної №01/09/18 від 01.09.2018 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_1 ), видаткову накладну №01-09/18 від 01.09.2018 на суму 66 702,00 грн., договір постачання товару №01-08/1 від 01.08.2018, податкову накладну № 51 від 01.09.2019, платіжне доручення № 4537 від 21.09.2018, бухгалтерську довідку № 9 від 14.12.2023, витяг карткового рахунку № 631 за період вересень 2018 - вересень 2023.
Здійснення поставки товарів від ТОВ «АКСІЙ» підтверджується товарно-транспортною накладною №40 від 18.05.2018 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_2 ), видатковою накладною № 18/15/18 від 18.05.2018 на суму 340 188,00 грн., договором поставки товару № 77 від 01.05.2018, податковою накладною № 143 від 18.05.2018, витягом карткового рахунку № 631 за період травень 2018 - вересень 2023, платіжним дорученням № 3364 від 20.06.2018, бухгалтерською довідкою № 11 від 14.12.2023.
Здійснення поставки товарів від ТОВ «ФРУКТПЛЮС» підтверджується товарно-транспортними накладними № 18 від 21.03.2018, № 19 від 23.03.2018, № 22 від 27.03.2018 та № 39 від 16.04.2018 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_3 ), договором поставки № 54 від 15.03.2018, видатковими накладними № 21/03/18 від 21.03.2018 на суму 135 448,92 грн., № 23/3/03/18 від 23.03.2018 на суму 175  526,40 грн., № 23/2/03/18 від 23.03.2018 на суму 205  056,00 грн., № 23/03/18 від 23.03.2018 на суму 277 363,20 грн., № 23/1/03/18 від 23.03.2018 на суму 260 256,00 грн., № 27/03/18 від 27.03.2018 на суму 110 953,50 грн., № 27/1/03/18 від 27.03.2018 на суму 105 696,00 грн., № 27/2/02/18 від 27.03.2018 на суму 73  152,00 грн., № 16/04/18 від 16.04.2018 на суму 159 152,40 грн., № 16/04/01/18 від16.04.2018 на суму 19 085,40 грн., податковими накладними № 47 від 21.03.2018, № 50 від 23.03.2018 , № 49 від 23.03.2018,   № 54 від 23.03.2018, № 48 від 23.03.2018, № 51 від 27.03.2018, № 52 від 27.03.2018, № 53 від 27.03.2018, № 190 від 16.04.2018, № 213 від 16.04.2018, платіжними дорученнями № 757 від 16.04.2018 та № 3013 від 24.05.2018, витягом карткового рахунку № 631 за період березень 2018 по лютий 2021 року, бухгалтерською довідкою № 10 від 14.12.2023.
Здійснення поставки товарів від ТОВ «CTOP EKCПO» підтверджується договором про надання маркетингових послуг № 69/08.07.15 від 08.07.2015, витягом з карткового рахунку № 631 за період квітень 2017 - вересень 2023, актами надання послуг № GL-STE-00471 від 31.05.2017, № GL-STE-00485 від 30.06.2017, № GL-STE-00486 від 30.06.2017, № GL-STE-00487 від 30.06.2017, № GL-STE00488 від 31.06.2017, № GL-STE-00489 від 31.06.2017, № GL-STE-00809 від 31.08.2017, платіжними дорученнями № 1365 від 08.09.2017, № 152 від 09.08.2017, № 885 від 15.11.2017, № 886 від 15.11.2017, №268 від 27.06.2017, податковими накладними № 5 від 31.05.2017, № 140 від 30.06.2017, № 141 від 30.06.2017, № 245 від 30.06.2017, № 247 від 30.06.2017, № 251 від 30.06.2017, № 587 від 31.08.2017, № 588 від 31.08.2017, № 589 від 31.08.2017, № 590 від 31.08.2017, № 590 від 31.08.2017, № 591 від 31.08.2017, № 617 від 31.12.2017, № 624 від 31.12.2017, угодою № б/н про зарахування зустрічних однорідних вимог від 15.03.2018, витягом карткового рахунку № 631 за період квітень 2017 - вересень 2023, бухгалтерською довідкою № 15 від 14.12.2023.
Здійснення поставки від ТОВ «БРІСК-ТОРГ» підтверджується товарно-транспортною накладною № 78 від 21.09.2017 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_4 ) та товарно-транспортною накладною № 86 від 18.10.2017 (перевізник ТОВ ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), договору поставки № 105 від 11.09.2017, видатковими накладними № БТ-0000044 від 21.09.2017 та № БТ-0000029 від 18.10.2017, податковими накладними № 44 від 21.09.2017 та № 29 від 19.10.2017, платіжними дорученнями № 528 від 05.101.2017 та № 756 від 01.11.2017, витягом карткового рахунку № 631 за період вересень 2017 - вересень 2023, бухгалтерською довідкою № 13 від 14.12.2023.
Здійснення поставки товарів від ТОВ «МАКСИМУС ГРУПП» підтверджується товарно-транспортною накладною № 71/1 від 17.07.2017 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_3 ), договором поставки № 108 від 05.07.2017, видатковою накладною № МГ-000149 від 17.07.2017, податковою накладною № 149 від 17.07.2017 , платіжним дорученням №172 від 10.08.2017, витягом карткового рахунку № 631 за період січень 2015 - листопад 2023, бухгалтерською довідкою № 5 від 14.12.2023.
Здійснення поставки від ТОВ «РАЯНДА» підтверджується товарно-транспортною накладною № 54 від 10.12.2018 (перевізник ТОВ ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_3 ), договором поставки № 101 від 01.12.2018, видатковою накладною № 181218 від 08.12.2018, податковою накладною № 352 від 08.12.2018, платіжним дорученням № 5862 від 28.12.2018 року, витягом карткового рахунку № 631 за період квітень 2017 - вересень 2023, бухгалтерською довідкою № 7 від 14.12.2023. 
Здійснення поставки товару від ТОВ «БІЗНЕС-ТОРГС» підтверджується товарно-транспортною накладною № 2 від 10.01.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_2 ), договором поставки № 8 від 02.01.2019, видатковою накладною № 10/01/19 від 10.01.2019, податковою накладною № 275 від 10.01.2019, платіжним дорученням № 6311 від 31.01.2019, витягом карткового рахунку № 631 за період січень 2017 - вересень 2023, бухгалтерською довідкою № 19 від 14.12.2023.
Здійснення поставки від ТОВ «MAKCTOP ТОРГ» підтверджується товарно-транспортною накладною № 63 від 20.12.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_3 ) та товарно-транспортною накладною № 62 від 17.12.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_3 ), договором поставки № 01-12/2019 від 01.12.2019, видатковими накладними № 119/нн від 16.12.2019, № 120/нн від 17.12.2019 та № 118/нн від 20.12.2019, податковими накладними № 118 від 20.12.2019, № 119 від 16.12.2019 та №120 від 17.12.2019, витягом карткового рахунку № 631 за період січень 2017 - вересень 2023, бухгалтерською довідкою № 8 від 14.12.2023.
Здійснення поставки товарів від ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ПPEMIOP» підтверджується товарно-транспортною накладною № 16 від 16.02.2021 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_3 ), видатковою накладною № 16/02/23 від 16.02.2021, податковою накладною № 42 від 16.02.2021, договором поставки № 1/03/21 від 01.02.2021, платіжним дорученням № 952 від 17.03.2021, актом звірки взаємних розрахунків від 31.10.2023, випискою з карткового рахунку № 631 за період з січня 2021 - грудень 2023, бухгалтерською довідкою № 1 від 14.12.2023. 
Здійснення поставки від ТОВ «ВОЛСЕК» підтверджується товарно-транспортною накладною № 31 від 16.04.2021 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_6 ), договором поставки № 01/04-21 від 01.04.2021, видатковою накладною № 16/04/21 від 16.04.2021, податковою накладною № 724 від 16.04.2021 року, платіжним дорученням № 1782 від 18.05.2018, витягом з карткового рахунку № 631 за період січень 2017 - вересень 2023, бухгалтерською довідкою № 14 від 14.12.2023. 
Здійснення поставки товарів від ТОВ «БУД-СТРОМ» підтверджується товарно-транспортною накладною № 46 від 02.10.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_2 ), договором поставки № б/н від 01.10.2019, видатковою накладною № 02/10/19 від 02.10.2019, податковою накладною № 292 від 02.10.2019, витягом карткового рахунку № 631 за період січень 2017 - вересень 2023, бухгалтерською довідкою №3 від 14.12.2023.
Здійснення поставки від ТОВ «IBA МАКСИМУМ» підтверджується товарно-транспортними накладними № 81 від 19.07.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_6 ), № 85 від 26.07.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_6 ), № 92 від 31.07.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_6 ), № 103 від 19.08.2019  (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_6 ), № б/н від 22.08.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_6 ), № б/н від 23.08.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_6 ), № б/н від 27.08.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_6 ), договором поставки № 15 від 01.07. 2019, видатковими накладними № 301 від 19.07.2019, № 402 від 19.08.2019, № 403 від 16.08.2019, № 400 від 23.08.2019, № 401 від 22.08.2019, № 320 від 26.07.2019, № 398 від 27.08.2019, № 399 від 27.08.2019, № 331 від 30.07.2019, № 333 від 31.07.2019, податковими накладними № 1117 від 16.08.2019, № 1118 від 19.08.2019, № 1030 від 19.07.2019, № 1119 від 22.08.2019, № 1120 від 23.08.2019, № 1033 від 26.07.2019 року, № 1121 від 27.08.2019, № 1122 від 27.08.2019, № 1031 від 30.07.2019, № 1032 від 31.07.2019, витягом карткового рахунку № 631 за період січень 2019- лютий 2021, бухгалтерською довідкою № 6 від 14.12.2023.
Здійснення поставки від ТОВ «АСКЕРТОРГ» підтверджується товарно-транспортними накладними № 42 та № 43 від 18.02.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 50 та № 51 від 19.02.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 52 від 20.02.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 53 від 21.02.2019  (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 54, № 55 та № 56 від 22.02.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 57, № 58 та № 59 від 25.02.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 60 та № 61 від 26.02.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 66 та № 67 від 27.02.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 70 та № 71 від 16.04.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 72, № 73 та № 74 від 17.04.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 75 від 18.04.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 86, № 87 та № 88 від 16.05.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), № 89, № 90 та № 91 від 17.05.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_5 ), видатковими накладними № 39 та № 40 від 18.02.2019, № 47 та № 48 від 19.02.2019, № 49 від 20.02.2019, № 50 від 21.02.2019, № 51, № 52 та № 53 від 22.02.2019, № 54, № 55 та № 56 від 25.02.2019, №57 та № 62 від 26.02.2019, № 60 та № 61 від 27.02.2019, № 0416/05 від 16.04.2019, №0416/06 від 16.04.2019, № 0417/07 від 17.04.2019, № 0417/08 від 17.04.2019, № 0417/09 від 17.04.2019, № 0418/10 від 18.04.2019, № 0516/07 від 16.05.2019, № 0516/08 від 16.05.2019, №0517/10 від 17.05.2019, № 0517/11 від 17.05.2019, № 0517/12 від 17.05.2019, податковими накладними № 39 від 18.02.2019, № 40 від 18.02.2019, № 47 від 19.02.2019, № 48 від 19.02.2019, № 49 від 20.02.2019, № 50 від 21.02.2019, № 51 від 22.02.2019, № 52 від 22.02.2019, № 53 від 22.02.2019, № 54 від 25.02.2019, № 55 від 25.02.2019, № 56 від 25.02.2019, №57 від 26.02.2019, №58 від 26.02.2019, № 59 від 27.02.2019, № 60 від 27.02.2019, № 5 від 16.04.2019, №6 від 16.04.2019, № 7 від 17.04.2019, № 8 від 17.04.2019, № 9 від 17.04.2019, № 10 від 18.04.2019 року, №7 від 16.05.2019, № 8 від 16.05.2019, № 9 від 16.05.2019, № 10 від 17.05.2019, № 11 від 17.05.2019, №12 від 17.05.2019, договором поставки товару № 11 від 01.01.2019, договором про відступлення права вимоги № 2 від 02.05.2019, договором про відступлення права вимоги № 12 від 01.03.2019, договором про відступлення права вимоги № 5 від 03.06.2019, актом звірки взаємних розрахунків від 03.06.2019, витягом карткового рахунку № 631 за період квітень 2017 - вересень 2023, бухгалтерською довідкою №12 від 14.12.2023.
Здійснення постачання товару від ТОВ «СТІЛ ГЛОБАЈІ ПРОД» підтверджується товарно-транспортними накладними № 756 від 24.06.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_3 ), № 757 від 24.06.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_3 ), № 755 від 24.06.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_3 ), № 780 від 16.07.2019 року (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_3 ), договором поставки № 2406/2 від 24.06.2019 року, видатковими накладними № 11 від 24.06.2019, № 12 від 24.06.2019, № 13 від 24.06.2019, № 35 від 16.07.2019, податковими накладними № 1 від 24.06.2019, № 2 від 24.06.2019, № 3 від 24.06.2019 та № 1 від 16.07.2019, випискою карткового рахунку №631 за період липень 2018 - вересень 2023, бухгалтерською довідкою № 2 від 14.12.2023.
Здійснення поставки товарів від ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ГРУПА «ДЕКО» підтверджується товарно-транспортною накладною № 153 від 31.10.2019 (перевізник ТОВ «ТД РЕСУРС» водій ОСОБА_7 ), договором поставки № 14/10/Р від 14.10.2019, видатковою накладною № 188 від 30.10.2019, видатковою накладною № 189 від 31.10.2019, податковими накладними № 58 від 30.10.2019 та № 59 від 31.10.2019, витягом з карткового рахунку № 631 за період жовтень 2019 - вересень 2023, бухгалтерською довідкою № від 14.12.2013.
Разом з тим, відповідач, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного податкового повідомлення рішення, посилався на висновки, наведені в акті перевірки від 14.12.2023 № 40034/20-40-07-19-05/39806596, відповідно до яких позивач у період з 01.04.2017 по 30.09.2023 здійснював господарські операції з контрагентами, стосовно яких мається податкова інформація про неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій та ведення господарської діяльності.
Так, в акті перевірки від 14.12.2023 № 40034/20-40-07-19-05/39806596 щодо зазначених контрагентів позивача вказано про відсутність на підприємствах відповідних ресурсів, необхідних для здійснення господарських операцій (транспортні засоби, земельні ділянки та інше), виробничих потужностей, достатньої кількості штатних працівників, транспортних засобів та відсутність підприємств за податковими адресами, у зв`язку з чим неможливо підтвердити здійснення операцій вказаними товариствами протягом періоду їх взаємодії з позивачем.
Крім того, податковий орган зазначив, що здійснивши аналіз схеми руху сум ПДВ по ланцюгу постачання, встановлено, що товар ТОВ «ТРАНЗА», ТОВ «АКСІЙ», ТОВ «ФРУКТПЛЮС», ТОВ «ДОНМАРСЕРВІС», ТОВ «МАКСИМУС ГРУПП», ТОВ «РАЯНДА», ТОВ «БІЗНЕС-ТОРГС», ТОВ «ВОЛСЕК», ТОВ «БУД- СТРОМ», ТОВ «СТІЛ ГЛОБАЛ ПРОД»  реалізацію якого задекларовано в адресу ТОВ «ТД РЕСУРС» - відсутній, отже спостерігається обрив ланцюга постачання, тобто неможливо встановити походження товару.
Зазначені обставини, на думку відповідача, свідчать про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.
Щодо таких доводів колегія суддів зазначає, що при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, внаслідок чого не є обов`язковою передумовою для визначення податковим органом грошових зобов`язань по господарським операціям, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Реалізуючи господарську компетенцію при укладенні та виконанні господарських договорів, сторони цього договору можуть вимагати від контрагента дотримання умов цих договорів, тією мірою якою дозволяють його (їх) умови. Перекладати на сторону договору обов`язки контролю свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган, знаходиться за межами господарської компетенції суб`єкта господарювання та не входить до прав та обов`язків платника податку, зокрема на додану вартість. Це в свою чергу у межах спірних відносин позивача як платника податку покладає додаткове не передбачене законом обтяження, що є недопустимим.
Вказані висновки щодо застосування норм викладені в постановах Верховного Суду від 11.12.2018 в справі № 803/2094/15, від 20.12.2018 в справі № 815/4992/16, від 02.06.2021 у справі № 200/10502/19-а, 14.09.2022 у справі № 200/12446/19-а.
Колегія суддів зазначає, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні Податкового кодексу України.
Наявність певної податкової інформації, на яку посилається податковий орган, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі товари (роботи, послуги) не отримувались платником податків від його контрагента.
Така інформація, носить виключно інформативний характер та сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру господарських правовідносин, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентами, якщо не буде доведено їх безпосередню участь у зловживанні.
При цьому можливі порушення податкового законодавства з боку контрагентів позивача, як-то неподання звітності, недекларування податкових зобов`язань, за відсутності доказів протиправної змови учасників операцій з метою отримання позивачем (покупцем) необґрунтованої податкової вигоди, не є підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та позбавлення покупця сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією.
Чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкових зобов`язань від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету.
Будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК та статтею 9 Закону № 996-ХIV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла.
Зазначені висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 07.07.2022 у справі № № 160/3364/19.
Крім того, правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.
Допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальникам товару та заявлення до бюджетного відшкодування від`ємного значення з податку на додану вартість.
Відсутність товарів по ланцюгу постачання не є доказом нереальності господарських операцій.
Також слід вказати, що без встановлення у судовому порядку обставин відсутності у контрагента суб`єкта господарювання основних засобів, трудових та виробничих ресурсів, реального ланцюга постачання у контрагентів позивача, включення позивача до переліку ризикових суб`єктів господарювання, висновки податкового органу про нереальність господарських операцій з огляду на зазначені обставини носять лише характер припущень.
Щодо посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень щодо ТОВ «МЮНХЕН ЛТД», ТОВ «ТРАНЗА», ТОВ «АКСІЙ», ТОВ «ДОНМАРСЕРВІС», ТОВ «МАКСИМУС ГРУПП», ТОВ «РАЯНДА», ТОВ «БІЗНЕС-ТОРГС», ТОВ «МАКСТОР ТОРГ», ТОВ «ВОЛСЕК», ТОВ «БУД-СТРОМ», ТОВ «СТІЛ ГЛОБАЛ ПРОД», колегія суддів вказує, що відповідно до положень ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Втім, податковим органом всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, такого доказу як вирок не надано.
В силу ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Сам факт наявності кримінального провадження не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентом.
Аналогічні висновки сформовані Верховним Судом у постановах від 09.07.2020 у справі № 826/9561/17, від 04.09.2020 у справі № 1640/2783/18, від 09.08.2022 у справі № 280/5277/19.
Доводи відповідача про те, що товарно-транспортні накладні та видаткові накладні за договорами поставки, укладеними з ТОВ «ТРАНЗА», ТОВ «АКСІЙ», ТОВ «ФРУКТПЛЮС», ТОВ «РАЯНДА»,  ТОВ «БУД- СТРОМ», ТОВ «ІВА МАКСИМУМ», ТОВ «АСКЕРТОРГ», ТОВ «СТІЛ ГЛОБАЛ ПРОД» не містять підписів відповідальних осіб та печаток підприємств спростовуються наявними в матеріалах справи товарно-транспортними та видатковими накладними, які містять усі необхідні реквізити. 
Твердження відповідача про те, що ТОВ "СТОР ЕКСПО" має стан платника «16» - припинено (лiквiдовано, закрито) та не звітує з жовтня 2018 року не спростовує реальності здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом, оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи первинних документів господарські операції між контрагентами вчинялися протягом 2017 року. Крім того, відповідно до бухгалтерської довідки № 15 від 14.12.2023 залишок кредиторської заборгованості за договором № 69/08.07.15 від 08.07.2015 у загальній сумі 62952,97 грн. був погашений на підставі угоди про зарахування зустрічних вимог по договору поставки № 88/08.07.15 від 08.07.2018. При цьому, відповідачем будь-яких доводів на спростування зазначеної інформації не наведено.
Щодо доводів про заниження ТОВ «ТД РЕСУРС» доходів по взаємовідносинах з ТОВ «СТОР ЕКСПО» та ТОВ «МЮНХЕН ЛТД» на суму отриманих коштів, не пов`язаних з реалізацією товарів колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно пунктів 4 та 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Мінфіну від 20.08.2015 № 727 в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.
Всупереч вимог вказаних вище норм в акті перевірки контролюючим органом не вказано про господарські операції, на підставі яких виник дохід у позивача та факт його невідображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності, на підставі яких первинних документів, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності та інших документів було зроблено висновок про заниження суми доходів, що призвело до порушення позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999.
Наведені обставини не обґрунтовані відповідачем і у апеляційній скарзі, тому колегія суддів вважає, що наведене свідчить про безпідставність висновку відповідача щодо заниження сум ПДВ і завищення залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, а також заниження доходу на визначення об`єкту оподаткування податком на прибуток.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що, інформація про контрагентів позивача з автоматизованих інформаційних систем органів ДПС може бути підставою для висновків щодо реальності господарських операцій лише в сукупності з іншими доказами, що підтверджують неможливість конкретного контрагента приймати участь у здійсненні конкретної господарської операції, що в даному випадку відсутнє. Висновки відповідача ґрунтуються виключно на податковій інформації відносно контрагентів позивача, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у період, що перевірявся, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.
У ході судового розгляду встановлено, що надані первинні документи відображають суть господарських операцій, а отже й їх реальність.
На противагу зазначеному, податковим органом під час судового розгляду справи, не наведено будь-яких переконливих доводів та не надано належних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, та/або свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, та/або про наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача, як платника податків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В силу ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що досліджені господарські операції між позивачем та контрагентами були реально здійснені, що повністю підтверджується наявністю належним чином оформлених первинних документів, такі операції пов`язані з господарською діяльністю підприємства, всі учасники господарських операцій володіли спеціальною податковою правосуб`єктністю, а висновок відповідача про безтоварність укладених правочинів є таким, що не відповідає дійсності, та не ґрунтується на належних доказах.
За таких обставин, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Харківській області № 00024410719 від 16.01.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, проте, оскільки судом першої інстанції не було надано правову оцінку всім доводам відповідача, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині підстав та мотивів прийнятого рішення. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 по справі № 520/10537/24   змінити з підстав та мотивів прийнятого рішення.  
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 по справі № 520/10537/24 - залишити без змін.     
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло    В.В. Катунов   	
Постанова складена в повному обсязі  06.06.25.