УХВАЛА 
28 травня 2025 року                                                        
м. Київ
справа № 759/7617/24
провадження № 61-4128св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Козій Дар`ї Олександрівни, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2024 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.
Також, у 2024 році ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просив визначити місце проживання дитини разом з ним.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року, первісний позов задоволено.
Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_2 передати малолітню дитину матері ОСОБА_1 .
В задоволенні зустрічного позову відмовлено.
У березні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Козій Д. О., на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову, зустрічний позов задовольнити.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 06 червня 2019 року в справі № 495/2106/17, від 08 квітня 2020 року в справі № 205/1621/18, від 21 травня 2020 року в справі № 587/2134/17, від 23 листопада 2022 року в справі № 149/2510/21, від 04 липня 2024 року в справі № 361/1872/21, від 19 лютого 2025 року в справі № 147/277/24 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також, підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме: недослідження зібраних у справі доказів; необґрунтоване відхилення клопотання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                              О. В. Білоконь
                                                                                                              О. М. Осіян